Maailmassa on monia kirjoja, mutta vain yksi, -
jota voidaan kutsua kirjojen Kirjaksi.
Tuo kirjahan on Raamattu, Jumalan Sana.
Tervetuloa ohjelmasarjaamme, jossa käsittelemme korvausteologiaa -
ja sen vaikutuksia historiassa.
Nyt erityisesti tässä ohjelmassa käsittelemme -
korvausteologian syntytaustat ja vaikutukset.
Tähän aihepiiriin on paneutunut ja tätä opetusta avaa -
Avainmedian pitkäaikainen toiminnanjohtaja Niilo Närhi.
Niilo, tervetuloa! - Kiitoksia.
Korvausteologia. Vielä kiteytetysti: mitä on korvausteologia?
Sen jälkeen kerrotko meille, -
kuinka ja miksi korvausteologia on syntynyt.
Niin, korvausteologia pähkinän- kuoressa tarkoittaa sitä käsitystä,
että seurakunta on korvannut Israelin. Jumalan on sen hyljännyt -
ja ottanut työkalukseen seurakunnan.
Ne, jotka eivät usko korvausteologiaan, uskovat, -
että Jumala on kyllä ottanut käyttöönsä seurakunnan, -
mutta Hän ei ole hyljännyt Israelia ja juutalaisia.
Sitten tullaan siihen kysymykseen, mistä tämä oppi on saanut alkunsa.
Kun tutkimme Paavalin ehkä keskeisintä opetuskirjettä, -
jonka hän kirjoitti roomalaisille eli Roomalaiskirjettä, -
niin huomaamme tämän.
Paavali useita kertoja kirjeessään pysähtyy -
juutalaisiin liittyvän kysymyksen äärelle.
Jopa kolme kokonaista lukua -
eli luvuissa 9-11 Paavali käsittelee juutalaisia, -
heidän asemaansa, paatumustaan, hylkäämistään -
ja heidän armoihinsa ottamistaan.
Roomalaiskirje antaa meille vihjeen siitä, -
että jo alkuseurakunnan kehittymisen aikoina...
Alkuseurakunta alkoi kehittyä, ja pakanoita tuli seurakuntaan.
Nythän on huomioitava, että ensimmäinen seurakunta, -
joka syntyi Jerusalemissa helluntain tapahtumien seurauksena, -
oli melko puhtaasti juutalainen.
Apostolit olivat juutalaisia. Syntynyt seurakuntakin oli sitä.
Kun evankeliumi sitten lähti leviämään eri puolille, -
niin myös pakanoita tuli seurakuntaan.
Pikkuhiljaa painopiste siirtyi pakanoihin -
eli ei-juutalaisiin ihmisiin ja kansoihin.
Sitten pikku hiljaa myös seurakuntien johto -
erityisesti apostolien kuoleman jälkeen -
siirtyi pakanataustaisten kristittyjen käsiin.
Kun keskivertojuutalainen samanaikaisesti -
ankarasti vastusti tätä uutta Jeesuksen tuomaa oppia, -
niin apostolien kuoleman jälkeen alkoi pikku hiljaa kehittyä -
korvausteologiaksi nimetty oppi.
Juutalaiset ovat siis hyljättyjä ja tappaneet Messiaan.
He ovat uppiniskaisia, ja seurakunta on korvannut heidät.
Oletko siis sitä mieltä, -
että nämä keskeiset korvausteologian opinkappaleet, -
siis juutalaisille annetut lupaukset eivät ole enää voimassa?
Lupaukset kuuluvat Kristuksen seurakunnalle.
Kertaatko vielä nämä. Monet voivat ehkä kuulla näistä ensi kertaa.
Joo, tässä on näitä korvaus- teologian keskeisimpiä kappaleita.
Nythän täytyy todeta, että korvaus- teologia ilmenee eri tavoin, -
mutta siellä on tiettyjä keskeisiä asioita.
Ensimmäinen on tämä. Koska juutalaiset hylkäsivät -
ja tappoivat Messiaansa, niin Jumala on vuodattanut vihansa heihin -
peruuttamattomilla seurauksilla.
Juutalaisen uskonnon keskeisin paikka, temppeli, tuhottiin.
Kansakunta karkotettiin Luvatusta maasta -
kansojen sekaan, diasporaan.
Tämä vahvistaa sen, että Jumala on hyljännyt heidät.
Valitun kansan, juutalaisten, uppiniskaisuuden -
ja väärien valintojen tähden heillä ei enää nähty olevan sijaa -
eikä myöskään tulevaisuutta Jumalan suunnitelmissa.
Näin ollen syntynyt uusi liike, kansa, -
seurakunta, oli korvannut Israelin.
Kaikki VT:n profeettojen puhumat siunaukset siirtyivät -
kristinuskoon kääntyneistä pakanoista ja juutalaista koostuvalle -
seurakunnalle. Seurakunta siis korvasi juutalaiset.
Ainoastaan kiroukset, joita VT:n profeetat lausuivat -
juutalaisten ylle ("Vääristä valinnoista päällenne tulee -
sanktioita ja kirouksia") jäivät kyllä juutalaisille, -
mutta siunaukset tulivat seurakunnalle.
Hyvin mielenkiintoista. Niilo, ojennatko Raamattusi minulle?
Ennen kuin alamme käsitellä korvausteologian historiaa, -
kuinka se on alkanut kristillisessä seurakunnassa kehittyä, -
niin sanoit, että juutalaisille annetut lupaukset ovat kristityillä.
Nyt kysymys, joka väistämättä tulee kristittynä mieleen, -
Jeesukseen uskovana mieleen. Mehän luemme VT:n kirjoituksia.
Minä olen niitä lukenut. Olen niitä omistanut itselleni.
Olen niitä saarnannut toisille. Nyt esimerkki: -
Kun minä uskovaisena luen -
esim. Jes. 43:1,2, -
niin täällähän sanotaan näin: -
Nythän me näemme, että tämä on kohdistettu Israelille.
Siis tällainen aivan upea sielunhoidollinen lupaus!
Tekeekö se kristitystä tai uskovasta... Kiitos lainasta!
Kristitty tai uskova lukee siis tämän Israelille annetun lupauksen.
Nyt minä ominkin sen puhtaasti itselleni -
ja välitän sen toisille kristityille.
Olenko minä nyt korvausteologi?
Marko, erittäin hyvä kysymys.
Onhan tietysti selvä asia, -
että koska Kristuksen omalla verellään ostama seurakunta, -
pakanakansat, pääsivät myös osallisiksi Jumalan armosta, -
tulivat osaksi Jumalan kansaa -
ja pääsivät siihen sisälle, niin totta kai hengellisessä mielessä -
nämä lupaukset kuuluvat myös meille.
Silti alun pitäen ja myös edelleen voimassa olevina -
ne on tarkoitettu juutalaisia varten.
Voimme siis kyllä hengellistyttää, allegorisoida -
VT:n kirjoituksia ja lupauksia, -
mutta emme saa unohtaa niitten alkuperäistä tarkoitusta.
Ne on ennen muuta tarkoitettu juutalaisille. - Juuri näin.
Voimme ottaa hengellisen opetuksen Herran Sanana rakennukseksemme, -
mutta alkuperäinen sanoma juutalaisille -
ei ole menettänyt merkitystään.
Ei ole menettänyt merkitystään, koska missään kohdassa -
ei käy ilmi, että Jumala olisi perunut liittonsa ja lupauksensa.
Niihin asioihin palaamme myöhemmin tarkemmin.
Kiitos erittäin selventävästä kysymyksestä.
Nyt lähdemme katsomaan korvausteologian kehittymistä.
Kerrotko, mitä ensimmäisellä ja seuraavilla vuosisadoilla tapahtui?
Apostolisen ajan jälkeen, jolloin myös ensimmäinen srk syntyi, -
kristinuskoa lähtivät kehittämään muut henkilöt kuin apostolit.
Kristinuskohan perustuu apostolien ja profeettojen perustukselle.
Näiden jälkeen tulivat ns. kirkkoisät, -
jotka tulivat pääasiassa pakanataustasta -
ja kohosivat seurakuntien johtajiksi ja piispoiksi.
He alkoivat matkan varrella opettaa -
tästä aihepiiristä liittyen juutalaisiin.
Siitä jo saimme pienen maistiaisen Roomalaiskirjeessä.
Esim. Ignatios Antiokialainen eli -
vielä apostolisena aikana ja ihan sen jälkeen.
Hän syntyi noin 50 j.Kr. ja kuoli noin 117 j.Kr.
Hän oli yksi kirkkoisä ja sanoi näin: -
"Jotka osallistuvat juutalaisten pääsiäiseen -
ovat osallisia niihin, jotka tappoivat Kristuksen."
Nyt alkoi jo näkyä tämä 'Jumalan tappajat'.
Juutalaiset ovat 'Jumalan tappajia'.
Eusebius syntyi 275 j.Kr. -
ja kuoli 339 j.Kr. toteaa näin: -
"Kirjoituksien lupaukset ovat tarkoitetut pakanoille -
ja kiroukset juutalaisille. Seurakunta on todellinen Israel."
Nyt on siis jo selkeästi tapahtunut tämä siirto ja korvaaminen.
Seurakunta on korvannut Israelin.
Kirkkoisiä tutkittaessa menisi pitkä pätkä tätä ohjelmaa, -
jos alkaisimme katsoa, mitä Justinius Marttyyri, Tertullianus, -
Johannes Khrysostomos opettivat.
He olivat kaikki korvausteologeja.
Tuntuu, että historian edetessä panokset vain kovenivat.
Ja teksti vain koveni.
Juutalaisviha ja -vastaisuus tuli selvästi teologiassa näkyviin.
Niilo, tämä on järisyttävää tietoa ihan jo siitä näkökulmasta, -
että me luemme kirkkoisien tekstejä.
Minä ja moni muu itseään teologiksi kutsuva -
nostaa kirkkoisät kaapin päälle.
Heillä on valtavasti todella erinomaisia kirjoituksia.
Mainitset esim. Justinius Marttyyrin, Tertullianuksen, -
Johannes Khrysostomoksen eli Johannes Kultakielen, -
joka oli valtava Sanan opettaja ja julistaja, upeita opetuksia.
Nyt toteat, että kaikki opettivat korvausteologiaa.
Ennen kuin alamme vielä syvemmin porautua kerros kerrokselta, -
niin millaisen siivilän kanssa -
minä enää uskallan lukea näitten kirkkoisien tekstejä?
Siellä on hyvää ja sitten on jotain kyseenalaista.
Auta minua, Niilo!
No, Marko, sinä pastorina tiedät ja olet ehkä saarnannutkin näin, -
että kun kalaa syödään, se pannaan lautaselle.
Kalasta otetaan lihaa ja ruodot jätetään syömättä, -
jos ei niitäkin halua syödä. Harva haluaa.
Vähän samoin me joudumme kirkkoisien kirjoituksia -
ja opetuksia siivilöimään, kuten kenen tahansa tänäkin päivänä -
voimakkaan hengellisen auktoriteetin opetuksia.
Otamme sieltä, mikä on hyvää, mutta panemme ruodot syrjään.
On sanottava, että kirkkoisät olivat aikakautensa lapsia.
Kuten olen todennut, oli myös juutalaisten ankaraa vastustusta -
leviävää kristinuskoa kohtaan -
ja heidän uppiniskaisuutensa ilmestynyttä Messiasta kohtaan.
Häntä ei hyväksytty eikä vastaanotettu.
Tämä sai aikaan näitä ilmiöitä, -
jotka eskaloituivat järkyttäviin mittoihin historian saatossa.
Jos mietimme kirkkoisiä, onko jonkun kirkkoisän vaikutus -
korvausteologian kehittymiseen ollut ehkä kaikkein keskeisin?
Onko sen kehittymisessä jotain oikein raskaan sarjan vaikuttajaa?
Nyt minun täytyy valitettavasti sanoa, -
että oli ehdottomasti Augustinus Aurelius, -
joka eli 354-430 j.Kr.
Hän oli aikansa vaikutusvaltaisin teologi -
ja on ehkä vielä tänäkin päivänä meidän päiviimme asti -
yksi historian vaikutusvaltaisimpia teologeja.
Hän oli hyvin vahva korvausteologi -
ja hän vertasi juutalaisia veljensä Abelin tappaneeseen Kainiin.
Hänen tyylinään oli hengellistyttää kirjoitukset, -
allegorisoida monet kirjoitukset.
Hän totesi, että Abelin veri maasta huusi Kainia vastaan, -
ja Jumala karkotti hänet näillä sanoilla: -
1. Moos. 4:12: -
"Kulkija ja pakolainen -
pitää sinun oleman maan päällä."
Nyt Augustinus opetti, että tämä on vertauskuva juutalaisista.
Koska juutalaiset ovat tappaneet Messiaansa, -
niin Jumala rankaisee heitä Kainin tapaan.
Heistä tulee pakolaisia ja kulkureita.
Heidät on tuomittu itse asiassa kulkijoiksi ja pakolaisiksi, -
kuten Kain tuomittiin. Augustinus kirjoitti -
kuuluisan teoksen Jumalan valtio. Se oli teologinen eepos.
Kirjahyllystä löytyy, joo. - Niin, kirjahyllystäsi löytyy.
Hän nosti siinä esille Psalmin 59:12.
Siinä psalmissa Daavid kuvailee omia vihollisiaan.
Daavidin aikaan -
oli myös kostopsalmeja olemassa.
Toivotettiin kostoa. Ei tunnettu vielä Uuden liiton henkeä.
Daavid sanoo: "Älä heitä tapa, -
ettei minun kansani sitä unhottaisi. Saata voimallasi heidät -
harhailemaan ja syökse heidät maahan, Herra, meidän kilpemme."
Tämän Augustinus sitten sovelsi juutalaisiin.
Tuota, miten tästä saa revittyä irti juutalaisvastaisia aineksia?
No, ihan siitä syystä, -
että Augustinuksen tapa oli allegorisoida kirjoituksia.
Hän irrotti Daavidin rukouksen asiayhteydestään, -
mikä on erittäin kuvaavaa Augustinuksen tavalle.
Se kuvaa myös sitä, mihin voidaan päätyä, -
jos irrotetaan lause alkuperäisestä kontekstistaan.
Niilo, meinaatko vähän samaa, -
kuin jos otetaan suuriin valintoihin peukalonpaikkoja/mannalappuja?
No, niinkin, mutta vielä vakavampaa on tehdä teologiaa -
jostain asiayhteydestä irti revitystä asiasta, -
kuten Psalmista 59.
Daavidhan kuvasi siinä vihollisia.
Nyt Augustinus näki, -
että Daavidin kuvaamat viholliset olivatkin se juutalaisten joukko, -
joka oli hyljännyt Kristuksen.
Sen takia hän sitten selitti tämän niin, -
että Jumalan armon osoituksena meidän ei tule tappaa juutalaisia, -
mutta heidät pitää karkottaa maan- pakolaisiksi, kuten Daavid kuvaa.
Että he joutuisivat kulkureina, kiertolaisina, maanpakolaisina -
kaikkialla todistamaan heidät korvanneen -
Kristuksen kirkon -
eli uuden Israelin voittokulkua.
Hän oli armollinen. Hän ei halunnut tappaa, mutta totesi, -
että juutalaiset on siirretty hyljättyjen kategoriaan, -
ja he kuuluvat pelastushistoriassa esikristilliseen aikaan.
Marko, tämän takia valitettavasti monista juutalaisista tuli -
maankiertäjiä ja henkipattoja historian saatossa.
Väärä teologia synnytti vääriä hedelmiä.
Niilo, kun olet tutkinut tätä aihepiiriä, -
olet tutkinut Augustinuksen opetuksia, niin kuinka sinä näet tämän?
Mitä suoranaisia tai kertautuvia vaikutuksia -
Augustinuksen opetuksilla on ollut tässä teemassa?
Tämä on minua kaikkein eniten pysähdyttänyt, -
kun aloin näitä asioita kaivella auki ja tutkia historiaa.
Juuri tämä ajatus, että väärä teologia, -
väärät kontekstista irti revityt opetukset, -
millaisia järkyttäviä hedelmiä niillä on.
On kokonaan eri asia, jos joku maa- laissaarnaaja jossain peräkylällä -
sunnuntaina saarnaa paukuttaa pieleen, niin että humisee.
Se jää sen pienen porukan kuultavaksi -
toisesta korvasta sisään, toisesta ulos, jos ei sitä nettiin panna.
Ja jos se netistäkin löytyy, niin ehkä sille enemmänkin hymähdellään.
Jos kuitenkin joku korkealle arvostettu teologi -
irrottaa jonkun ajatuksen alkuperäisestä asiayhteydestä -
ja tekee siitä opinkappaleen, kuten Augustinus teki, -
niin tämä minua on järkyttänyt, -
myös siihen vastuuseen nähden, mikä teologeilla on: -
olla kuuliaisia, uskollisia Jumalan Sanan ilmoitukselle.
Väärällä teologialla on näet väärät vaikutukset.
Kyllä me joudumme toteamaan, että historian valossa -
Augustinuksen väärä opetus on vaikuttanut keskeisesti -
kristikunnan asenteisiin juutalaisia kohtaan -
aina meidän päiviimme asti. Näin oli 1800-luvulla vahvasti.
Kun tultiin 1900-luvulle -
ja kun natsi-Saksa omine ideologioineen alkoi syntyä ja kehittyä,
niin pintaa raavittaessa joudutaan palaamaan -
aina sinne Augustinuksen opetuksiin.
Augustinus allegorisoi, hengellistytti VT:n kirjoituksia, -
Ilmestyskirjaa ja loi myös eskatologiaan, lopunajan tapahtumiin
erittäin epäterveen mallin, joka antoi sijaa mielikuvitukselle -
ja monille teorioille, jotka eivät pitäydy Raamatun kirjoituksissa.
Kiitos, Niilo. Näin voimme nähdä siis, -
että väärä teologia aiheuttaa väärää, huononlaista hedelmää.
Marko, vielä tuohon kysymykseesi, -
johon tulemme tulevissa ohjelmissa, -
mutta nyt voimme jo siihen hieman kajota -
eli mitä Augustinus opetuksillaan vaikutti -
myös uskonpuhdistajiin?
Tiedätkö, että tuo minulla tulikin jo huolenaiheeksi.
Kun Augustinuksesta puhutaan, ja tiedämme, -
kehen ja mihin liikkeeseen hänellä on ollut vaikutus, -
niin kyllä minua kiinnostaa jo seuraava jakso, -
mitä siellä uskonpuhdistuksesta ja siitä eteenpäin kerrotaan tästä.
Niin, kun historian valossa tutkitaan, -
niin Augustinuksella oli myös vahva vaikutus Martin Lutheriin.
Hänellä oli vahva vaikutus Calviniin, -
luterilaiseen haaraan, reformoituun haaraan.
Uskonpuhdistajien opetuksen kautta -
sillä oli vaikutusta kristikuntaan -
aina 1800-luvulle asti.
Tosin kirjapainotaito, -
joka syntyi 1500-luvulla uskonpuhdistajien aikaan, -
sai aikaan sen, että myös erilaisia näkemyksiä alkoi -
nousta pintaan korvausteologiasta, -
ja eskatologiasta eli lopunajan tapahtumista.
Valtavirta kulki silti vielä sieltä -
kirkkoisien ja Augustinuksen synnyttämää haaraa pitkin.
Jossain vaiheessa sekin sitten alkoi murtua.
Niihin me palaamme seuraavissa ohjelmissa.
Niilo Närhi, kiitos paljon tämänkertaisesta opetuksesta!
Kiitoksia! - Kiitos sinulle, kun olet seurannut tätä ohjelmaa -
ja ohjelmasarjaa. Aiheenamme on siis -
Korvausteologia ja sen vaikutukset historiassa.
Tänään olemme käsitelleet sieltä kirkkoisistä -
aivan jo hipoen keskiaikaa, reformaatiota.
Siitä seuraavassa jaksossa. Siunausta sinulle!
Tervetuloa mukaan!
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare
Tue Korvausteologian vaikutukset historiassa ohjelmasarjaa -
soittamalla numeroon 0600-10177
tai lähetä tekstiviesti numeroon 16499.
Voit myös antaa tukesi ruudussa näkyvälle pankkitilille viitteellä 2118
Lämmin kiitos lahjastasi.