Tervetuloa Kolossalaiskirjeen pariin!
Tänään studiossa Onni Haapala. - Terve. - Terve.
Esa Ovaskainen. - Terve. - Terve, terve.
Ja sitten Martti Ahvenainen, tervetuloa! - Kiitos.
No niin, lähdemme liikkeelle Kolossalaiskirjeen 3. luvusta.
Raamattu kertoo näin vanhasta ja uudesta elämästä: -
Siinä oli hyvin hedelmällistä ja siunauksellista...
Joo, viime jaksossa puhuimme siitä, kun luimme, -
että 'Älä tartu. Älä maista. Älä kosketa'. Puhuimme siitä, -
onko kristitty ihan vapaa kaikista säännöistä ja voi elää, miten vaan.
Paavali antaa meille tässä vastauksen -
ja muistuttaa Kolossan pyhiä ja meitä myöhempiä siitä, -
että meidät on yhdessä Kristuksen kanssa herätetty.
Me olimme Hänessä osallisena ristinkuolemassa, -
kuolimme Hänen kanssaan. Kasteessa meidät haudattiin -
ja sitten nostettiin uuteen elämään. Nyt elämme uutta elämää -
Kristuksessa Jeesuksessa, vaikkakin vielä tässä lihassa, -
mutta elämme uusina luomuksina.
Siksi meitä kehotetaan kuolettamaan maalliset jäsenemme: -
haureus, saastaisuus, kiihko, paha himo ja ahneus jne. -
joissa me ennen vaelsimme.
No, täysin me emme lihallisesta ruumiista ole päässeet irti.
Sieltä nämä asiat edelleenkin pukkaavat vaikuttamaan.
Kävin katsomassa erästä 95-vuotiasta veljeä vanhainkodissa.
Ajattelin hänen jo olevan pitkällä pyhityksessä, -
mutta hän pyysi rukousta juuri näissä asioissa.
Vanha liha vaan jylläsi. Ihan loppuun asti meillä on taistelu.
Meidän pitää kuolettaa maallisia jäseniämme -
ja elää pyhää elämää Kristuksessa Jeesuksessa.
Joskus uskoon tulemisesta -
voi seurata tietty ajanjakso.
Silloin tuntuu kuin olisi siivetkin selässä.
On niin ihanaa ja kaikki hyvin, -
kunnes jossain vaiheessa tietyn ajan kuluttua tulee pettymys.
Kaikki ei olekaan kuten alussa. Tulevat kiusaukset, koettelemukset, -
kaikki tällaiset. Tässä hienosti sanotaan, -
että elämämme on kätkettynä Kristuksen kanssa Jumalassa.
Kyllä me turvassa olemme. Jokainen, joka kokee -
uskoon tulemisenkin jälkeen pettymyksiä, -
niin voi Raamatun sanan perusteella sanoa, että on turvassa.
Jumalassa olet kätkettynä. Ja kuka löytää, jos Jumala on kätkenyt?
Ei kukaan. - Aamen. - Kiitos Jumalalle!
Tässä on merkillistä ja vähän vaikeatajuista tämä kielenkäyttö.
Hän sanoo jo täällä edellisen luvun jakeessa 20, -
että te olette Kristuksen kanssa kuolleet.
Sitten 3. luvun jakeessa 3 sanotaan: -
"Tehän olette kuolleet..."
Kuitenkin hän sanoo, että kuolettakaa maalliset jäsenenne.
Jos olemme kerran kuolleet, miksi vielä tarvitsee kuolettaa?
Nyt tämä terminologia tulee ymmärtää.
Tämä kuoleminen Kristuksen kanssa tarkoittaa siis sitä, -
kun Raamattuhan sanoo Room. 6:ssa, -
että meidät on yhdessä Kristuksen kanssa ristiinnaulittu.
Jeesuksen ristiinnaulitseminen on nähtävä -
meidän itsemme ristiinnaulitsemisena ja tuomiona.
Meidän vanha ihmisemme saa silloin kuolemantuomion.
Silloin, kun tulemme uskoon...
Olen vuosikymmeniä pohtinut, mitä tarkoittavat sanat 'vanha ihminen' -
ja 'liha'. Hyvin usein, yleensä, ne samaistetaan -
kristillisessä kielenkäytössä yhdeksi ja samaksi asiaksi.
Ne eivät kuitenkaan tarkoita samaa. Otan tästä vertauskuvan.
Kuvatkoon tämä kuppi ruumista eli lihaa.
Se on Raamatun mukaan täysin turmeltunut. - Niin.
Siinä ei ole mitään hyvää. - Ei mitään hyvää.
Tässä ruumiissa eli lihassa asuu tämä vanha ihminen.
Täällä näin. Se on ikään kuin se käyttövoima, moottori, -
joka liikuttaa tätä ja vaikuttaa näitä lihan tekoja, -
erilaisia lihan tekoja - sekä hyviä että pahoja.
Siksi Raamattu sanoo, että jos ihminen on lihan vallassa -
eikä hänellä ole Kristuksen Henkeä, hän ei ole Jumalalle otollinen.
Hyvätkin tekonsa hän tekee siellä olevan vanhan ihmisen voimalla.
Kun ihminen tulee uskoon, niin Hesekielin kirjassa sanotaan, -
että Herra ottaa pois meiltä tämän kivisydämen, -
joka tarkoittaa vanhaa ihmistä, ja antaa tilalle lihasydämen.
Toisin sanoen vanha ihminen heitetään pois sieltä.
Ja Sana sanoo: Jos joku on Kristuksessa, -
niin hän on uusi luomus, uusi ihminen.
Ihmisen sisäkalut uudistetaan niin, että vanha otetaan pois, -
ja Herra uudistaa sisimpämme.
Hän antaa oman Henkensä asumaan meidän sisimpäämme.
Meillä onkin nyt sisimmässämme uusi käyttövoima, -
joka haluaisi vaikuttaa tähän ruumiiseen.
Nyt, kun vanha ihminen eli vanha käyttövoima on poissa, -
itsessään turmeltunut liha kyllä yrittää vielä toimia.
Kun sillä ei ole sitä vanhaa käyttövoimaa, -
ei se pysty enää johdattamaan uskovaa ihmistä synnin teille, -
koska uskovassa asuu uusi voima, uusi elämä. - Niin.
Niin kauan kuin uskova ihminen etsii Hengen täyteyttä -
ja vaalii uutta elämää, niin toteutuu se Paavalin sana, -
että jos te Hengellä kuoletatte lihan teot, niin te saatte elää.
Nyt kuitenkin tämä liha on meissä se, -
joka Raamatun kielessä yhdistetään ruumiiseen.
Se on meissä niin kauan kuin elämme, -
kuten tämä 95-vuotias pappa vielä koki.
Ja me koemme tätä jatkuvaa taistelua: -
henki sotii lihaa vastaan, ja liha sotii henkeä vastaan, -
niin että emme tee sitä, mikä on Jumalan mielen mukaista.
Kuuluisa saarnaaja Levi Baiter sanoi eräässä kirjassa näin: -
"Jos sinä haluat olla kristitty, -
mutta et ole sitä koko sydämestäsi, -
niin elämäsi muodostuu ainaiseksi taisteluksi." - Niin.
Vain siten uskova löytää tyydytyksen ja rauhan olemukseensa, -
että Herran Henki saa häntä hallita.
Monilla uskovilla on paljon rauhat- tomuutta, levottomuutta ja kaikkea, -
koska lihan mieli edelleen on niin voimakas. - Niin.
Siksi Paavali täällä puhuu siitä, että panisimme pois nämä asiat.
Jos vielä vähän nimetään näitä asioita, -
mitä tästä luvusta ilmenee, kun ajatellaan aikaa, missä elämme, -
niin tässä mainitaan tämä haureus.
Olen pannut merkille, että ei enää haluta mennä naimisiin.
Eletään avoliitossa.
Raamatun mukaan avoliitto johtaa syntiin ja kadotukseen.
Kyllä siitä täytyisi ihmisen tehdä parannus.
Haureudella on hirvittävä ja käsittämätön voima.
Jos ei siitä pyörästä irtaudu, niin huonosti käy.
Siitä täytyy kyllä tehdä parannus ihan kaikilla alueilla, -
kuten syrjähypyt. Eivät ne kuulu uskovalle ihmiselle jne.
Jakeessa 10 sanotaan näin, että olette pukeutuneet uuteen, -
joka uudistuu tietoon, Luojansa kuvan mukaan. - Joo.
Kun me etsimme uudistuksista, -
että me uudistuisimme jonkin väärän kuvan mukaan.
Siinähän me tarvitsemme tietoa, millainen Jeesus on. - Aamen.
Että me uudistuisimme Hänen kuvansa mukaan.
Siinä se onkin, kun puhutaan, mitä pitää panna pois.
Sitten puhutaan saastaisuudesta ja kiihko, paha himo, ahneus.
Tuskin meillä uskovilla ahneutta on. - Ei ainakaan isommasti.
Viha ja sitten kiivastuminen. Onko kiivastumisessa jokin raja?
Jos puhutaan meistä neljästä, niin jokainen on varmasti kiivastunut.
Missä on se raja, ettei se mene synnin puolelle?
Raamattu sanoo, että vihastukaa, mutta älkää antako -
auringon laskea vihanne yli. Siitä täytyy siis vaan tehdä parannusta -
ja pyytää anteeksi. Annan kohta Onnille, jolla on hyvää asiaa.
Sitten on pahuus, pilkka, myös häpeämätön puhe suusta.
Yksi, mikä monta kertaa harmittaa, on se, -
että uskovat käyttävät puheessa kirosanoja.
Sitä ei saisi tehdä. - Ei, ei.
Kannattaisi tutkia lähteen vaikutus.
Antaako se puhdasta vettä vai väärää vettä?
Siihen pitäisi kiinnittää huomiota ja siihenkin, ettei valehdeltaisi.
Mutta nyt Onni. - Kyllä tämän kuolettamisen -
ja kaikkinaisen pahuuden poislaittamisen edessä -
meidän jokaisen tulee rehellisesti tunnustaa, -
että tässä on vielä työtä jäljellä.
Ei olla valmiita ollenkaan. - Kyllä se näin on.
Onkin jotenkin armollista, että voimme pukeutua uuteen.
Jos on vaikka tuo kiivastuminen, joka on ehkä lähimpänä -
meitä jokaista luullakseni, niin Raamattu sanoo, -
että älkää antako auringon laskea vihanne ylle. - Niin.
On hyvä muistaa, että ei jäädä kiinni näihin asioihin.
Vaikka lankeamme, voimme tehdä parannusta ja uudistua, -
kuten tässä kehotetaan: pukeutua uuteen.
Tuo oli Martilla hyvä kuva uudesta ja vanhasta minästä ja lihasta, -
joka tulee kuolettaa ihan loppuun asti.
Raamatullista filosofiaa. - No niin.
Profeetta myös profetoi siellä Jumalan Sanan, -
että Jumala kirjoittaa lakinsa meidän sydämiimme -
ja antaa meille lihasydämen, kuten Hesekiel sanoo.
Tämä lihasydän on se sydän, -
johon Jumala on kirjoittanut lakinsa itse.
Siis Jumalan Sana ja Jumalan laki tulee sisimpäämme -
Jumalan Hengen kanssa niin, -
että siinä tulee toinen asia, omatunto.
Mikä se omatunto on? Ja kun puhutaan vanhasta ihmisestä yms.
Kun Jumalan Henki tulee sisimpääm- me ja ymmärrys Jumalan Sanaan, -
niin meidän tulee omaatuntoa aina peilata tähän Jumalan Sanaan.
Joskus kyllä on vääriä käsityksiä siitä, -
että jos omatunto ei syytä. Ei se kuitenkaan ole sama kuin se sydän.
Omatunto venyy kuin kuminauha. Eikö niin? - Niin.
Jos Jumala antaa lihasydämen, joka tuntee Jumalan Sanan ja lain, -
se ei yhtään veny. Se on Jumalan Sanan mukainen.
Se ottaa sen Pyhän Hengen antaman tulkinnan ko. tarpeeseen/hetkeen.
Se on se sydän, joka ymmärtää Jumalaa ja Hän ymmärtää sydäntä.
Se myös on sydämen aivoituksien ja ajatuksien -
tuomitsija tai hyväksyjä. Omantunnon täytyy myötäillä -
tätä Jumalan meille lahjoittamaa sisäistä ymmärrystä. Eikö niin?
Kyllä. - Aamen.
Ajattele, miten hienoja nämä Raamatun kehotukset ovat.
Puhutaan, että pukeutukaa sydämelliseen armahtavaisuuteen, -
ystävällisyyteen, nöyryyteen, lempeyteen ja pitkämielisyyteen.
Kärsikää toinen toistanne ja antakaa toisillenne anteeksi, -
jos jollakulla on moitetta toista vastaan.
Niin kuin Herra on antanut teille anteeksi, niin antakaa tekin.
Raamattu on ihmeellinen kirja. Nämä ohjeet ovat päteviä -
kaikissa kulttuureissa kaikkina maailmanaikoina. - Joo.
Ihmiset, jotka sanovat Raamattua vanhanaikaiseksi satukirjaksi, -
eivät ole ikinä lukeneet sitä. Näin hienoja ohjeita -
ei ole missään muussa kirjassa.
Kuten on monesti tässä todettu, -
niin Herra itse antaa meille siihen kykyä ja vaikuttaa meissä tätä.
Tämä ei ole omalla voimalla yrittämistä, -
vaan Herra antaa meille tähän vaikutteita ja halua elää näin.
Haluaisin kysyä teiltä, miten me puemme itsemme näin.
Pukeutukaa siis. Kuka antaisi hyvät pukeutumisohjeet?
Tässä puhutaan siitä puvusta, mutta miten pukeutuminen tapahtuu?
Ehkä se tulee vähän myöhemmin tässä samassa luvussa.
Jae 14 sanoo: "Mutta kaiken tämän lisäksi pukeutukaa rakkauteen, -
joka on täydellisyyden side. Vallitkoon teidän sydämissänne -
Kristuksen rauha, johon teidät myös on yhdessä ruumiissa kutsuttu, -
ja olkaa kiitollisia! Runsaasti asukoon teissä Kristuksen sana.
Opettakaa ja neuvokaa toinen toistanne kaikella viisaudella, -
psalmein, kiitosvirsin ja hengellisin lauluin, -
laulaen kiitollisina sydämissänne Jumalalle. Mitä teettekin, -
sanoin tai teoin, tehkää kaikki Herran Jeesuksen nimessä, -
kiittäen Isää Jumalaa hänen kauttaan." Mielestäni hyviä ohjeita.
Ensin kehotetaan laittamaan pois paha. Miten se tapahtuu? Näin.
Kristuksen sana on runsaasti meidän keskellämme.
Voimme neuvoa ja opettaa toisiamme, laulaa hengellisiä lauluja, -
kiitosvirsiä sydämissämme Jumalalle. - Näin se on.
On hienoa, kun lukee Raamatun kontekstia kokonaan, -
niin täältä löytyvät vastauksetkin näihin.
Tässä on voimakas kehotus: -
Runsaasti asukoon teissä Kristuksen sana.
Että me lukisimme ja kuuntelisimme Jumalan Sanaa, -
muistelisimme sitä ja tuntisimme Jumalan Sanaa.
Että meillä on ymmärrystä monista eri asioista, -
mitä Jumalan Sanassa sanotaan.
Se on se Sanasta tuleva voima, -
joka antaa meille voimaa elää.
Tekin veljet, jotka olette laillani olleet vuosikymmeniä uskossa -
ja sananpalvelustyössä, niin teissä asuu paljon Jumalan Sanaa.
Se on suuri siunaus.
Tämä on minusta myös hieno: Asukoon teissä Kristuksen sana.
En oikein usko, että meistä tarvitsisi tulla -
käveleviä tietosanakirjoja tai raamatunlauseautomaatteja -
heittelemään hengellisiä fraaseja.
Jospa se Sana tulisi meissä lihaksi ja vaikuttaisi meissä -
käyttäytymistä ja ohjaisi elämäämme.
Se ei olisi päälle liimattua, vaan meistä näkyisi, -
että olisimme oikeasti sitä, ja Sana asuu meissä. - Niin.
Niin sen pitää olla. - Sanotaan, että sen pitäisi sulautua meihin.
Kun meillä on ajatus Jumalan Sanasta, -
niin tarvitsemme siihen samalla Hengen ilmestyksen.
Vaikka ei se ehkä mikään ihmeellinen näky ole, -
mutta se on hengellinen ymmärrys siitä. Silloin se asuu meissä, -
ja osaamme sen mukaan ojentua ja käyttäytyä. Jos sitä mietiskelemme,
niin kyllä siitä kumpuaa sydämeen ilmestystä -
Jumalan tahdosta ja tarkoituksesta.
Kyllä ja sekin tilanne on, että jos tietoisesti lähtee väärille teille, -
koska niitäkin on, jotka lähtevät eivätkä tee elämässään täyttä totta, -
niin totuus on, että synnin tähden siunauskin lähtee elämästä.
Ei siis koe sitä Herran hyvyyttä. Voi, miten monia olen tavannut, -
jotka ovat lähteneet synnin tähden Jeesuksen seurasta.
Jännä kireys tulee sisimpään.
Raamattu sanoo, että kirkkaus on se puku.
Tässäkin puhutaan pukeutumisesta. Kirkkaus, pyhyys, puhtaus.
Nyt pyhyys ja puhtaus pukuna väistyvät.
Tuleekin kireys. En osaa sitä kummemmin kuvata, -
mutta siinä kuitenkin tulee semmoinen synkkyys, kun siunaus lähtee.
Kun siunaus saa jatkaa kasvuaan, -
niin pyhyys ja puhtaus ihanasti vaikuttavat. - Luonnollisuus.
Luonnollisuus, ja minusta erittäin tärkeää on, -
kun sanotaan, että saamme omata puhtaan omantunnon.
Siis omatunto ei syytä, vaan se kokee -
Jeesukselta tulevaa rakkautta. Se on valtava asia.
Kun se on Jumalan Sanalla ja Hengellä puhdistettu. - Kyllä.
Omatunto ei kuitenkaan ole mittapuu.
Ei se mittapuu ole! Omaatuntoa voidaan näet venyttää.
Jos ihmiset eivät itse tee täyttä totta, -
vaikka vaeltavat tavallaan uskon tiellä, -
mutta ne venyttävät omaatuntoa, tekevät asioita, -
jotka eivät ole sallittuja. Omatunto venyy ja paukkuu.
Omantunnon toiminta riippuu meillä olevasta tiedosta. - Joo.
Tässä mielessä se on suhteellinen.
Jos henkilöllä on enemmän hengellistä tietoa -
Jumalan tahdosta, niin hänen oma- tuntonsa voi olla vähän tarkempi.
Toinen voi tehdä ihan vääriä asioita -
tai olla väärällä asenteella ilman, että omatunto häntä siitä moittii, -
jos hänellä ei ole siitä ymmärrystä.
Siksi Mooseksen kirjoissa puhutaan synnistä, -
jota ihminen tekee tietämättään. - Niin.
Sen tähden omatunto ei ole aina luotettava.
Omatunto voi olla myös vääristynyt. Se syyttää vääristä asioista.
Liian tiukka. - Niin. Liian tiukka. - Kaikesta.
Siitä Paavali kirjoittaa esim. Roomalaiskirjeessä, -
että omantunnon tähden joku ei voi syödä lihaa, vain kasviksia. -Niin.
Silloin ihminen on lain alla, ja omatunto on vääristynyt.
Siinä on se mielipidekysymys myös. - Niin. - Kyllä.
Nämä ovat semmoisia asioita, mutta yksi asia on varma: -
Herra haluaa vapauttaa ihmisen. Kun omatunto tulee -
siihen ihanaan siunaukseen, että se on verellä pesty, -
niin sen on hyvä olla. Ei tarvitse silloin tehdä semmoisia asioita.
Oliko Onni? - Ei minulla muuta. Juuri vain tuo omatunto.
Se voi olla hyvinkin Jumalan mielen mukainen -
tai liian kireä/liian löysä. Se ei ole se mittari, -
vaan Jumalan Sana. Toki Hän tahtoo meitä eheyttää -
ja hoitaa niin, että olisimme kokonaisia ihmisiä.
On tärkeää, että periaatteessa uskovalla olisi hyvä omatunto.
Paavali sanoo, että siksi hän on ahkeroinut, -
että hänellä olisi loukkaamaton omatunto -
Jumalan ja ihmisten edessä. On vaikeaa elää -
hengellistä elämää ja varsinkin tehdä hengellistä evankeliumityötä, -
jos omatunto koko ajan moittii: Paavo, käypäs selvittämässä -
ne asiat, mitä sinulla on, ennen kuin menet saarnaamaan muille.
Joo, vaikeaa on. - Et kuuntele ollenkaan, vaan saarnaat.
Ei se käy niin. - Ei. Jumala ottaa siunauksen pois.
Suuri voitto on tyytyväisyys yhdessä jumalisuuden kanssa.
Sana puhuu myös poltinraudalla merkitystä omastatunnosta.
Minuutti aikaa. Lyhyet vastaukset: poltinraudalla merkitty omatunto.
Niin, ihmisen sisin voi myös paatua.
Puhutaan, että älkää paaduttako sydäntänne.
Sydän voi niin paatua, -
että siihen ei enää mikään tepsi. Sitä on varottava.
Meillä on aina paatumisen vaara, -
että meistä tulee kovasydämisiä.
Mutta kuten sanoit, niin periaatteessa on hyvä, -
että ihmisellä on hyvä omatunto.
Aika rientää ja tämä jakso oli tässä.
Nyt jälleen, sinä katsoja, pirautapa!
Soitapa tuohon ruudussa näkyvään numeroon -
0600-10177.
Ei se ole kuin 12 euroa. Se ei ole paljon.
Ajattele, sillä olet viemässä, toteuttamassa -
Jumalan valtakunnan evankeliumin valtaisaa siunausta ympäri maata.
Toki voit myös uhrata ruudussa näkyvälle pankkitilille.
Muista viite, jotta se kohdistuu tälle ohjelmalle, ei meille.
Kiitos, että olet mukana! Herra sen sinulle palkitkoon!
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare