Tervetuloa jälleen Kolossalaiskirjeen pariin!
Tänään studiossa Onni Haapala, tervetuloa! - Kiitos.
Esa Ovaskainen, tervetuloa! - Kiitos.
Ja Martti Ahtisaari, meinasin sanoa. - Eikö ole hyvä? - Kiitos.
Ahvenaisen Martti, tervetuloa! Minä olen Paavo Järvinen.
Näillä edetään. Luen Kol. 1:24 eteenpäin.
Puhutaan nyt Paavalin työnäystä.
On muuten voimakkaita sanoja. - On. - Onnilla on puheenvuoro.
Tässä on minusta hienoa se, -
että Paavali ikään kuin kertoo sen oman sydämensä palon.
Kuinka hän haluaa tuoda seurakunnalle ja kaikille, -
joille hän evankeliumia julistaa, sen evankeliumin ytimen, -
sen salaisuuden, joka on ollut kätkössä ikuisista ajoista.
Jo ennen luomakunnan alkua -
Jumala on suunnitellut koko tämän pelastussuunnitelman.
Nyt Jeesuksen työn jälkeen se on ilmoitettu seurakunnalle, -
joka välittää Jumalan salaisuuden maailmalle.
Paavali oli hyvin päämäärä- tietoinen, tehtäväorientoitunut -
ja hän eli tälle näylle: viedä evankeliumi kaikkeen maailmaan.
Siitä salaisuudesta hän tässä puhuu eli tämä on se iso kuva, -
josta tässä tekstissä on kyse. Tästä voimme palastella tätä.
Joo. - Tästä säteilee ja lähtee -
myös Paavalin koko opetus.
Siis tästä näystä, ilmestyksestä, salaisuuden ilmoittamisesta.
Kaikki täältä lukemamme on tämän salaisuuden ilmoittamista, -
mikä on Kristus, kirkkauden toivo meidän keskellämme ja meissä.
Paavali pyytää myös myöhemmin rukoilemaan omasta puolestaan, -
että suunsa avatessaan hän pystyisi tämän salaisuuden oikein -
tuomaan ja ilmoittamaan.
Siinä meillä varmaan itse kullakin onkin -
oma roolimme ja tehtävämme, kun tässä Paavali tuo esiin, -
että seurakunnan kautta tämä salaisuus tulisi julki -
sekä näkyväisissä että näkymättömissä maailmoissa.
Sitten myös se tulisi julki uskovaisille ja uskomattomille, -
helluntailaisille, luterilaisille, vapaakirkkolaisille, metodisteille, -
kaikille prebyteereille. Tämä salaisuus on niin suuri, -
että se on - voidaanko sanoa - universaali Kristuksen ruumis, -
joka perustuu uudestisyntymiseen. - Niin.
On kyllä niin, että ihmiset eri piireissä ja seurakunnissa -
on ainakin jossain mielessä vangittu näkemästä -
tätä vapautta, mikä meillä on Kristuksessa.
Toiset ovat yltiöpäisiä tässä vapaudessa -
eivätkä ymmärrä tätä kristittyjen seurakuntayhteyttä.
Tämä on siis valtava salaisuus, joka kätkeytyy Paavalin opetukseen.
Minäpäs luen tähän vielä. On hyvä palata Apostolien tekoihin.
Tuli tämä Sauluksen eli Paavalin kääntyminen, -
miten hän kohtasi Vapahtajan. Raamattu sanoo luvussa 9, -
että Saulus puuskui yhä uhkaa ja murhaa.
Hän oli siis hyvin suuressa vihan ja elämän vallassa.
Sanotaan, että kun hän puuskui murhaa Herran opetuslapsia kohtaan,
hän meni ylimmäisen papin luo ja pyysi tältä kirjeitä -
Damaskoksen synagogille sitä varten, -
jos hän löytäisi sen tien vaeltajia, miehiä tai naisia, -
hän saisi tuoda heidät sidottuina Jerusalemiin.
Kyllä oli tiukkaa näidenkin ihmisten elämässä, -
kun oli semmoinen murhanhimo, -
että kaikki Jeesuksen puoleen kääntyneet tapetaan.
Muslimimaailmassa nykyään on niin, että kääntyessään -
- ei aina mutta usein - muslimi menettää henkensä.
Valtava asia tässä on hänen lähtiessään matkalle: -
"taivaasta leimahti yhtäkkiä valo hänen ympärilleen.
Hän kaatui maahan ja kuuli äänen sanovan: -
'Saul, Saul, miksi vainoat minua?' Hän kysyi: 'Herra, kuka olet?'
Ääni vastasi: 'Minä olen Jeesus, jota sinä vainoat.'"
Näin voimakkaasti Jeesus ilmestyi Paavalille.
Paavalista tuli kristitty. Hänestä tuli Jeesukseen uskova.
Nyt Paavali kertoo tästä löytämästään lähteestä näissä jakeissa.
Mutta Martti.
Ensiksikin tästä salaisuudesta, joka on ollut kätkössä -
ikuisista ajoista ja polvesta polveen.
Kuten Onni jo tässä mainitsi, -
niin Jumalan suunnitelma on ikuisuudesta lähtöisin.
Se ei alkanut vasta Jeesuksen tultua maan päälle, -
vaan se on jo ikuisuudessa päätetty.
Tämä meidän on hyvin tärkeää muistaa, -
jos teemme työtä esim. muslimien keskuudessa.
Islam näet opettaa näin, -
että Allah on antanut eri uskontoja ja pyhiä kirjoja kaikille kansoille -
ja lähettänyt kaikkien kansojen luo profeettoja.
Koraanissa todetaan useita kertoja, että se kirja, -
mikä juutalaisilla ja kristityillä on, on Jumalan Sanaa, -
ja Muhammed lähetettiin vahvistamaan se todeksi.
Islamilaisen perinteen mukaan, -
joka syntyi myöhemmin tämä oppi, on se, -
että kristityt ja juutalaiset ovat turmelleet, -
väärentäneet, muuttaneet omat pyhät kirjansa.
Sen tähden Allahin täytyi lähettää vielä viimeinen profeetta -
ja puhdas uskonto maailmaan, joka on nyt se lopullinen.
Kun teemme muslimien kanssa työtä, meidän on hyvä muistaa, -
että Jumala ei ole koskaan antanut mitään muuta uskontoa maailmalle -
kuin uskon Jeesukseen Kristukseen. - Aamen.
Mooseksen kirjoista huomaamme jo Aabrahamin olleen esikristitty.
Häntä ei nimitetty kristityksi, mutta hän uskoi Jeesukseen. - Niin.
Se on ihan selvä asia. Tämä on ikuisuudesta, yksi ja ainoa.
Ja se on lopullinen, kuten Juudaksen kirjassa sanotaan, -
että tämä on kertakaikkisesti annettu, lopullisesti.
Sitten toinen asia: vaikeasti ymmärrettävä Sana.
"...mikä vielä puuttuu Kristuksen ahdistuksista, -
sen minä täytän lihassani hänen ruumiinsa hyväksi, -
joka on seurakunta." - Niin.
Ei Jeesuksen sovituskärsimyksiin voi enää mitään lisätä, -
eikä Paavali sitä mainitse. Jotta evankeliumi menisi eteenpäin, -
niin Paavali joutui kärsimään sen vuoksi.
Nykyaikanakin joudutaan tietyllä tavalla kärsimään vaivaa, -
jotta evankeliumi menisi eteenpäin. Sitä Paavali tässä tarkoittaa.
Paavalilla oli intohimo palvella seurakuntaa, -
jonka hän käsitti Kristuksen ruumiiksi.
Kun hän palveli seurakuntaa, niin hän ymmärsi palvelevansa Kristusta.
Oli siis hänen jumalanpalveluksensa -
tehdä seurakunnan hyväksi kaikkensa. - Näin se on.
Hän teki kaikkensa seurakunnan hyväksi.
Se oli hänen maanpäällinen jumalanpalveluksensa. - Näin se on.
Paavali sanoo tässä mielestäni hyvin.
Ensinnäkin hän puhuu, että sen palvelija hänestä on tullut.
Sitten jakeissa 28-29 hän sanoo: -
"Häntä me julistamme neuvoen ja opettaen jokaista ihmistä -
kaikella viisaudella, asettaaksemme esiin jokaisen ihmisen -
täydellisenä Kristuksessa. Sitä varten minä näen vaivaa -
taistellen hänen vaikutuksensa mukaan, -
joka vaikuttaa minussa voimakkaasti." - Joo.
Tätä tehtävää voisi ajatella vähän epätoivoiseksikin, -
jos mietimme itseämme tai seurakuntiamme.
Että jokainen pitäisi asettaa esiin täydellisenä Kristuksessa.
Kyllä meissä monenlaista vajavuutta on, -
saati ihmisissä, joita palvelemme.
Paavali näkikin, että Kristuksessa olemme täydellisiä. - Joo.
Ei oman ansiomme tähden vaan Jeesuksen työn tähden.
Paavali hyvin rehellisesti osoittaa myös sen, -
että evankeliumin työ on työtä.
"Minä näen vaivaa taistellen hänen vaikutuksensa mukaan."
Ei se siis aina ole vaivaton tai kevyt tehtävä, -
vaan se on täyttä työtä: minä näen vaivaa taistellen, -
mutta hänen vaikutuksensa mukaan, joka vaikuttaa minussa voimakkaasti.
Se Jumalan voima antaa innon, palon ja motivaation tehdä.
Tämän tekstin edessä voimme itseltämme kysyä, -
mitkä ovat meidän motiivit ja vaikuttimet.
Jumalan voimako meissä vaikuttaa vai onko meillä muu vaikutin?
Paavali oli löytänyt oikean vaikuttimen työlleen.
Olisihan hienoa, jos ajatellaan Suomenkin uskovia, -
että ihmiset heräisivät tähänkin raamatunpaikkaan: -
minä näen vaivaa taistellen. Rukoilisimme seurakuntien -
yksilöiden puolesta. Miten koko kenttä voisikaan muuttua!
Miten Suomi muuttuisi nopeasti!
Se vaikuttaisi aina lainsäädäntöön asti.
Sen vaikutus olisi niin voimakas, jos herättäisiin rukoilemaan -
ja etsimään Herran kasvoja ja tekemään täyttä totta.
Jumala tulisi kansan ylle. Halleluja! Martti, ole hyvä.
Jakeessa 25 Paavali sanoo: -
"...Jumalan taloudenhoidon mukaisesti, -
joka on uskottu minulle teitä varten, -
julistaakseni täydellisesti Jumalan sanan,"
Mielestäni tässä on kaksi ajatusta. Ensiksi sana 'uskottu'.
Uskon haltuusi jotain kallisarvoista.
Säilytä tämä sellaisena, kuin minä sen sinulle annoin -
ja vie tämä siihen osoitteeseen, jonka minä sinulle annan.
Siis tämä tarkoittaa sitä, -
että Paavalin piti säilyttää tämä sanoma sellaisena, -
kuin se oli hänelle uskottu. Sitä ei saa muuttaa. - Joo. Aamen.
Nyt voimme kysyä, vieläkö me pysymme -
tässä alkuperäisessä evankeliumissa, -
joka on Raamattu. Sitä ei saa muuttaa. - Joo.
"Minulle on uskottu tämä täydellisesti julistaakseni Jumalan Sanaa."
Se ei tarkoita puhetaidollisesti täydellistä esitystä, -
vaan se pitää puhua sellaisena, kuin se on minulle annettu.
Ja sitten, että minä vien sen perille.
Ajattele, jos sanoman saattajalle uskotaan joku sanoma, -
niin hän muutteleekin sitä matkalla. - Niin. Joo.
Se ei ole enää sama. Ja jos hän ei viekään sitä perille.
Niin. - Hän ei jaksa, kun matkaa on niin paljon.
Hän kääntyy takaisin. Siksi meidän pitää rukoilla Herraa, -
että voisimme olla uskollisia ja suorittaa sen tehtävän, -
mikä meillä on.
Meillä ei ole Paavalin tehtävää, vaan oma tehtävä. - Joo.
Suorittaa se uskollisesti loppuun asti. - Näin on. Aamen.
Martti puhui täydellisestä julistamisesta.
Joskus varmaan olette leikkineet sitä leikkiä, -
että kuiskataan korvasta korvaan ja katsotaan, miten tarina muuttuu.
Se voi muuttua aika paljon. Mitä meidän tulisi julistaa?
Meidän ei tulisi julistaa kuulopuheita, -
vaan "julistaakseni täydellisesti Jumalan Sanaa".
Aamen. - Meillä on se etuoikeus, että saamme luottaa tähän Sanaan -
ja julistaa tätä eikä ihmisten mielipiteitä tai kuunnella sitä, -
mitä nykylehdistö tai media tai joku muu on näistä asioista mieltä.
Me voimme aina luottaa tähän Jumalan Sanaan.
Sen tulee olla julistuksemme lähtökohta.
Siinä on kerrottu Jumalan tahto ihmisiä varten. - Joo.
Paavalilla se oli hyvin selkeänä ja vaikutti hänessä voimakkaasti.
Toivoisin, että meissä kaikissa ja koko Suomen kristillisessä kentässä -
vaikuttaisi Jumalan Sana. - Jumalan Sanassa on yhä voimaa, -
jos pysytään kirjoituksissa, ja Henki saa tehdä eläväksi.
Minä jo muistaakseni 80-luvulla näin ihmeellisen näyn.
Siinä näyssä oli jännää, -
kun semmoinen valkopukuinen profeetta -
kävelee kirjahyllyn luo.
Seuraan näkyä, kun hän ottaa sieltä kirjan, -
joka on Raamattu - hyllystä.
Hän tulee luokseni ja sanoo minulle: -
"Raamatut kerätään Suomesta pois."
No, minä hämmästyin, ettei voi olla mahdollista.
Onhan Suomi kristitty maa. Ei meiltä Raamattuja kerätä.
Silloin hän sanoi: "Niitä ei kerätäkään niin kuin sinä ajattelet, -
vaan Raamattu tullaan muuttamaan.
Se ei olekaan enää minun puhumani Sana, koska se muutetaan."
Siksi sanoisin näin. Vaikka kuinka Raamatusta otetaan synti -
tai muita asioita pois, kun Jumala on ne ilmoittanut, ne ovat siellä!
Ja pysyvät, vaikka otettaisiin meidän kirjoista pois!
Mutta on tosi ikävää, jos muutamme Jumalan Sanan -
oman mielemme mukaisesti. Nyt Esa ja sitten Martti.
Niin, tässä vielä sanotaan tästä Jumalan suuresta kirkkaudesta -
Kristuksessa. Tässä on ilmeistä ja ilmiselvää, -
että Jumala on suuri kirkkaus ja loistava valo.
Kun tässä puhutaan keskellämme, -
keskuudessamme olevasta Jumalan kirkkaudesta, Kristuksesta, -
niin tätä Kristusta me julistamme jokaiselle ihmiselle viisaudella -
asettaaksemme esille jokaisen ihmisen täydellisenä Kristuksessa.
Jumalan kirkkaus keskellämme on Jumalan Sanan viisaus, -
sen ymmärtäminen ja tämä keskinäinen rakkaus.
Ei Jumalan kirkkaus tälle maailmalle näy siinä, -
että ajattelemme, että se on loistava lamppu.
Eivät ne sitä näe. Mitä ne näkevät? Ne näkevät Jumalan kirkkauden -
käyttäytymisessämme, puheissamme ja kaikessa elämässämme.
Nyt Jumalan kirkkaus voidaan julistaa tälle maailmalle -
ja tehdä tiettäväksi seurakunnallisen oikeanlaisen esimerkin kautta.
Olemme esimerkkinä maailmalle, ja kyllä ne katsovat, millaisia olemme
Ikävä kyllä. Jos Jumalan kirkkaus olisi se, mitä me olemme, -
niin olisi aika huono kirkkaus, mutta voimme vähällä osuudellamme -
tuoda Jumalan kirkkautta tälle maailmalle.
Joskus, kun elämme tällaisessa ns. kristityssä maassa -
ja kristillisen perinteen keskellä - uskovanakin, -
niin emme tule ajatelleeksi tai meiltä hämärtyy -
tietynlainen näkökenttä. Emme näe -
tätä evankeliumin erinomaisuutta.
Mutta kun ajattelet muita maailman uskontoja, -
esim. buddhalaisuutta, hindulaisuutta, taolaisuutta, islamia -
tai mitä niitä kaikkia on, -
ja vertaat kristinuskon sanomaa niihin, -
niin tämä on aivan ylivertainen.
Yksi veli sanoi minulle, että alkaessaan tutkia islamia -
hän uudistui uskossa. Minullekin kävi samalla tavalla.
Minun silmäni avautuivat: miten erinomainen evankeliumin sanoma on!
Yksi sisko luki kirjani Islam Raamatun valossa.
Kysyin häneltä, mitä hän siitä piti.
Hän sanoi, että hän rakastui Jeesukseen uudelleen. - Aamen.
Sitten tässä on tämmöinen ajatus: -
"...miten valtava on pakanakansojen keskuudessa -
tämän salaisuuden kirkkaus: Kristus teissä, kirkkauden toivo."
Mikään uskonto/ideologia ei opeta tämmöistä valtavaa oppia.
Jos on kyse jostain uskonnosta tai filosofiasta, -
niin ajatellaan Jumalan olevan jossakin tuolla avaruuksien takana.
Hapuilemme sinne. Emme oikein koskaan pääse -
varmuuteen asiasta emmekä tiedä.
Vain kristinusko ja evankeliumi opettaa, -
että saamme yhteyden Jumalaan, -
ja Jeesus tulee asumaan uskon kautta sisimpäämme. - Niin.
Tämä on ainutlaatuista. - Joo.
Tässä sanotaan vielä, että "jokaista ihmistä opettaa".
Siis tämä henkilökohtainen kontakti meidän keskellämme.
Se on voimakas. Se ei ole mikään yleisjuttu, -
vaan se on jokaiselle henkilökohtainen Kristuksen tuntemus.
Ja ajatellaan, että ihminen on taistelussa ja epätoivossa, -
ja hän ykskaks havahtuu, että onhan hänellä olemassa Jeesus.
Se on niin valtavaa, kun siihen ristiriitojen keskelle -
pamahtaa ilosanoma Jeesuksesta, -
joka hetkessä muuttaa ihmisen elämän.
Olen nähnyt saarnaajaurani aikana monia, -
jotka ovat kamppailleet itsemurhan partaalla.
He ovat niin syvissä syövereissä ja ahdistuksissa olleet, -
ja siihen on tullut sanoma Jumalan rakkaudesta.
Miten se räjähtää alitajuntaan, että Jeesus rakastaa minua!
Ja minulla on tulevaisuus!
Kun katkera ihminen tajuaa ja luovuttaa katkeruutensa, -
kaunaisuutensa Kristukselle, ja veri puhdistaa, -
niin uusi elämä Kristuksessa on avoinna.
Siis tämä on niin voimakas Sana. Ei tätä tosiaan mikään uskonto lupaa.
Evankeliumi lupaa. Kristus lupaa. Minuutti aikaa. Nopeasti.
Itämaan uskonnoissa on kirkastumista.
Ennen uskoontuloa minäkin luin paljon kaikenlaisia filosofeja -
ja pidin paljon erilaisista viisaista filosofeista.
Kun uskoon tultuani luin Sananlaskujen kirjaa ja Psalmeja, -
sieltä löytyi paljon syvällisempi, todellisempi todellisuus. - Aamen.
Se kattoi kaiken sen viisauden, mitä siellä yritettiin sanoa.
Joo, näin se on. Tämä on jotain niin ainutlaatuista.
Ikävä kyllä taas joudun sanomaan, että aika loppuu.
Tämä menee näin nopeasti. Kiitos sinulle, että olet mukana!
Tämä on valtavaa, koska haluamme sinun olevan mukana.
Sinä, joka olet seurannut mielenkiinnolla, voit tehdä jotain, -
jotta evankeliumi voittoisasti leviää.
Annetaan Herralle omista varois- tamme, kuten Raamattu kehottaa.
Soitetaan siis reilusti numeroon 0600-10177.
Voi soittaa useamminkin, jos siltä tuntuu.
Se on 12 euroa. Se ei ole paljon. Sillä olemme tekemässä, -
viemässä evankeliumin ihanaa sanomaa, -
jotta ihmiset löytäisivät Jeesuksen elämäänsä -
ja saisivat vapauden taisteluissa. Voit myös uhrata pankkitilille.
Se näkyy ruudussa. Muista viite, niin se kohdistuu ohjelmallemme.
Ei meille kenellekään. Kiitos, että olet mukana!
Herra sen sinulle palkitkoon. Ole siunattu!
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare