Tervetuloa jälleen Kolossalaiskirjeen pariin!
Upeita, upeita, vieläkin sanon upeita siunauksia -
tulee tästä kirjeestä! Meillä on näitä tuomassa ja keskustelemassa -
Onni Haapala Jr, Hämeenlinnan Saalem, tervetuloa! - Kiitos.
Sitten Esa Ovaskainen, liikemies, -
myös vanhemmistoveli -
ja paljon tehnyt evankeliumityötä. Tervetuloa! Helsingistä, Stadista.
Ja sinä olit Hamiltonista. - Hamiltonista, joo.
Ja sitten Martti Ahvenainen, Tampe- reen Saalem, tervetuloa! - Kiitos.
Ja hän on Nääsvillestä eli nyt on kaikki ulkolaiset nimet.
Okei, pitemmittä puheitta menemme eteenpäin.
Jäimme 9. jakeeseen tai vielä siitä keskusteltiin.
Kolossalaiskirje 1:9-12 sanoo näin: -
Tähän me siis jäimme. Viime jaksossakin tämä luettiin.
Nyt jälleen kertaamme, koska tässä on niin paljon asiaa, -
että tämä jakso ei varmaan riittäisi näiden kaivamiseen.
Mennään kuitenkin eteenpäin hissun kissun.
Martilla oli peukalo pystyssä ensimmäisenä.
Ensiksi tässä huomataan sellainen asia, -
että Paavalilla on suuria rukousaiheita.
Hän toivoo, ja tietysti Jumala toivoo, -
että uskovien elämässä tapahtuisi tällaisia...
Vaikka tässä elämässä ei saavutetakaan kaikkea, -
niin tavoite on korkealla.
Kun ajattelemme esimerkiksi näitä Paavalin rukouksia, -
joita meidänkin pitäisi rukoilla, niin itsemme kuin toisten puolesta,
niin tässä on ainakin seitsemän erilaista rukousaihetta.
Ensimmäisenä hän sanoo, -
että emme ole lakanneet rukoilemasta teidän puolestanne -
ja anomasta, että tulisitte täyteen hänen tahtonsa tuntemista. - Niin.
Tässä elämässä tuskin kukaan saavuttaa tätä, -
että olemme täynnä Jumalan tuntemista.
Kun katsomme käytäntöä, niin huomaamme, -
että on paljon kristittyjä uskovia, -
jotka ovat vielä hyvin alkutaipaleella.
On luonnollista, että kun tullaan uskoon, niin asiat ovat vieraita.
Silti on valitettavaa, että vuosikymmenien jälkeen -
Raamatun tietous ja ymmärrys Jumalan tahdosta voi olla -
hyvin puutteellinen, jopa virheellinen.
Me opimme tuntemaan Jumalan tahtoa Raamatun kautta.
Hyvä opetus seurakunnassa on ensiarvoisen tärkeää.
Opimme myös elämänkokemusten kautta tuntemaan Jumalan tahtoa.
On hieno asia, että on olemassa ihmisiä, -
jotka ovat päässeet pitkälle tässä ja voivat neuvoa toisia, -
kun tulee erilaisia elämän kysymyksiä, ongelmia, -
jos meiltä kysytään mielipidettä, mitä pitäisi tehdä tässä asiassa.
Esim. nuori tyttö haluaisi mennä naimisiin ei-uskovan pojan kanssa.
Voimme vastata hänelle, että Jumalan Sana sanoo näin.
Samoin monissa muissa asioissa.
Paavali sanoo, että tulisitte täyteen Jumalan tahdon tuntemista.
Tämä jatkuu: "kaikessa hengellisessä viisaudessa ja ymmärryksessä".
Tämäkin on mielenkiintoista, että joskus hengellisiä asioita pidetään -
tunteellisina tai vähän hihhulointijuttuina, -
että miltä minusta nyt tuntuu.
Paavali rukoilee, että hengellisyys ei jäisi vain tunteisiin, -
vaan vaikuttaisi viisauteen ja ymmärrykseen.
Jos ihminen ymmärtää hengelliset asiat, Jumalan Sanan, -
niin silloin kulku on vakaata. Tässä myös sanotaan, -
että rukoilemme, että vaeltaisitte Herran arvon mukaisesti. - Joo.
Mielenkiintoinen ja vapauttava ajatus sekin, -
että ihan kaikkeen ei uskovan tarvitse ryhtyä.
On tietty arvo, ja sen Herran arvon mukaisesti voimme miettiä...
Joskus oli rannekkeitakin What would Jesus do? Mitä Jeesus tekisi?
Aika hyvä ajatus, mitä Jeesus tekisi tässä tilanteessa.
Lähtisikö Hän tähän mukaan vai ei? - Joo. - Se arvokkuus. - Aamen.
Kyllä. - Joo, tässä Sanassa myös ajatukseni palaa tähän, -
miten tämä luku on Jumalan salaisuuden paljastamisluku. - Niin
Ei vain tämä, vaan koko Raamattu on -
Jumalan salaisuuden paljastamista siitä, -
mikä on iankaikkisuudesta lähtien ollut todellisuutta.
Jumala nyt Kristuksessa paljastaa salaisuutensa.
Tämä salaisuus paljastuu meille, kun ymmärrämme, tutkimme -
ja tunnemme Jumalan Sanaa. Siinä paljastuu -
tämä Jumalan kokonaisuussalaisuus, joka on Kristuksessa.
Kristuksessa paljastuu ja avautuu Jumalan iankaikkinen suunnitelma -
koko ihmiskuntaa, yksilöihmisiä ja minua itseäni kohtaan.
Jumalan Sanan kautta meille tulee iankaikkinen viisaus, -
joka auttaa meitä käytännön elämässäkin.
Jumalan ihmeellinen salaisuuden tunteminen näkyy ulkoisesti, -
kun voimme vaeltaa Hänelle arvollisesti ja otollisesti -
ja ymmärtää, että meillekin on osuus siitä perinnöstä -
tallennettuna taivaissa. Sen Jumala iankaikkisen Sanan kautta on -
koko ihmissuvulle säästänyt, tälle langenneelle Adamille.
Tämä on valtava mahdollisuus!
Kuule, eivät professorit tähän pysty. Vain Jumala pystyy antamaan -
tätä iankaikkista viisautta ja Henkeä, -
joka pystyy nostamaan kuolleista, parantamaan sairauksista, -
joka pystyy antamaan ymmärrystä, auttamaan ihmissuhteissa -
ja korjaamaan rikkimennyttä. Tämä on aivan valtaisa -
Jumalan tahdon tunteminen. Emme tunne Hänen tahtoaan, -
ellemme tunne Jumalan Sanaa. Veli on aiemmin opettanut meille, -
kuinka Jumalan tahto on hyvä. - Näin on.
Emme tiedä sitä, ellemme tunne Jumalan viisautta, iankaikkista armoa,
joka on tässä salattuna meiltä mutta Kristuksessa tuotu -
ja Kristuksen ruumiissa koko ihmis- kunnalle. Tästä varmaan edetään.
Sen verran sanoisin tästä Jumalan tuntemisesta, -
miten se elämän vaikeina hetkinä, kun opitaan Herraa tuntemaan, -
miten se Sanan ja Jumalan tuntemus kantaa.
Kerran monia vuosia sitten tapahtui omassa elämässäni näin.
Oli suuret huolet ja vaikeudet yllä, -
ja tuntui, ettei niistä selviä hengissä.
Taistelu oli kova. Tuli paljon rukoiltua ja huudettua Herran puoleen.
Muistan yhden yön, kun näin unen.
Unessa Jeesus tuli luokseni. Hän katsoi minua.
Näin tuon katseen. Sanaakaan Hän ei puhunut. Vain katsoi.
Hän katsoi minua silmillään, -
ja se katse kertoi enemmän kuin mikään muu.
Se kertoi ääretöntä rakkautta, hyväksymistä.
Kun nousin seuraavana aamuna, -
ja vaikka oli samat ongelmat ja huolet päällä, -
niin sai sellaisen voiton ja voiman niistä.
Ne eivät pystyneet musertamaan, vaan pääsin niiden yläpuolelle.
Huolet ja vaikeudet pysyivät pitkään, -
mutta se katse ja se luottamus Jeesukseen!
Menemme Jeesuksen kanssa läpi. Hän vie meidät vaikeuksien läpi.
Usein on niin - ainakin minun kohdallani oli -
että ei Herra meitä noin vaan vapauttanut vaikeuksista.
Saimme luottamusta, ja usko vahvistui, -
kun me Jeesuksen kanssa menimme taistelusta taisteluun.
Me voitimme taistelut ja ongelmat Herran kanssa.
Se lisäsi uskoamme ja kasvatti meitä Kristuksessa nimenomaan.
Kun on puun ja kuoren välissä, niin mitään muuta ei jää kuin Jeesus.
Kuule, se kasvattaa, vaikka se on on kova tie - lihan kuoleman tie.
Kuitenkin se kasvattaa ja tuotti siunauksen. Kiitos Herralle!
Ei ehkä pitäisi rukoilla Herraa ottamaan pois taistelu, -
vaan rukoilla Herralta voittoa.
- Niinkin, mutta kyllä mielellään rukoilee, että ota pois.
Tässä tulee mieleen semmoinen elämän viisaus, -
että ei opi purjehtimaan myrskyssä, jos laiva on aina satamassa.
- Joo. - Tai jos on aina tyyntä.
Kuitenkin merimiehet kokevat myrskyjä väistämättä joskus.
Siinä purjehtimista ei opi kuin läpi käymällä. - Joo.
Tässä jakeessa 11 sanotaan: -
"Vahvistakoon hän teitä kirkkautensa väkevyyden mukaisesti -
kaikella voimalla olemaan kestäviä ja pitkämielisiä."
Tässä on tällainen suuri rukous, -
että vahvistakoon hän teitä kirkkautensa väkevyyden mukaisesti.
Jumalalla on kyllä voimaa ja väkevyyttä vahvistaa - ja tahto.
Muuten, uskovien parissa -
usein valitetaan, että ei ole voimaa.
Voimalla usein tarkoitetaan, että pitäisi olla voimaa, -
jossa tapahtuu ihmeitä ja tunnus- tekoja. Se on oma alueensa.
Paavali puhuu tässä väkevästä voimasta, -
että he voisivat olla kestäviä ja pitkämielisiä.
Siihenkin tarvitaan Jumalan voimaa. On Jumalan tahto, -
että Hän vahvistaa meitä. Että me tiedämme, -
että Jumala on vahvistanut minua. - Niin.
Ei Herra ole tarkoittanut, -
että uskovat ovat jotain reppanoita ja kaikkien tuulten heitettävinä, -
paholaisen potkittavana täällä maailmassa.
Me olemme Jumalan voimalla vahvistettuja. - Niin.
Se ei ole luontaista voimaamme, vaan Jumalalta saatua apua.
Näin on. - Tämän voiman tulisi vaikuttaa niin, -
että olisimme kestäviä ja pitkämielisiä. - Joo.
Jos katsoo nykykristillisyyttä ja seurakuntatyötä, -
niin juuri kestävyyttä ja pitkämielisyyttä me tarvitsisimme.
Että olisimme kestäviä, kun Jumala on antanut tehtävän.
Ei niin, ettemme 1-2 viikon päästä enää ryhdy siihen.
Tarvittaisiin sitkeyttä, kisamieltä ja pitkämielisyyttä, -
ettei heti jätetä niitä asioita, mihin Jumala kutsuu.
Oltaisiin uskollisia niissä ja luotetaan siihen, -
että Jumala auttaa eteenpäin.
Tässä ei ole mitään surkuteltavaa: "Iloiten te silloin kiitätte Isää, -
joka on tehnyt teidät kelvollisiksi saamaan osuuden siitä perinnöstä, -
joka pyhillä on valkeudessa." Myös Ef. 1 puhuu siitä perinnöstä.
Paavali sanoo, että Hän on siunannut meitä -
kaikella hengellisellä siunauksella Kristuksessa. - Joo.
Meillä siis on jo se perintö, -
ja taivaasta Jumala tahtoo jakaa meille niitä siunauksia.
Ei Jumala ole kitsas antamaan siunausta, voimaa -
elämäämme/toimintaamme, vaan voimme luottaa siihen, -
että Hän on jo siunannut meitä Jeesuksessa -
kaikilla taivaallisilla siunauksilla. - Ennen Esaa tuli vielä mieleen, -
että kun me usein rukoilemme -jokainen on rukoillut-
ja varmaan jokainen rukoilee: -
"Anna, Jeesus, minulle rakkautta." Eikö ole hyvä rukous?
Kun Herra rupeaa antamaan sitä rakkautta, -
niin me tarvitsemme sitä nimenomaan toinen toistamme kohtaan.
Mitä teen rakkaudella, jos en pysty osoittamaan sitä lähimmäiselle?
Kun Hän alkaa vuodattaa rakkautta ihmissydämeen, -
niin usein tulee hyvin vaikeita ihmisiä, vaikeita tapauksia.
Tässä puhutaan pitkämielisyydestä ja kestävyydestä.
Se tulee pitkämieliseksi - rakkaus on pitkämielinen.
Se tulee kestäväksi. Kun se rakkaus oikein siellä -
vaikeuksissa ja harmeissa työstetään, voidellaan, -
niin kun saat niistä voiton, pystyt osoittamaan sitä lähimmäiselle.
Se ei ole vain tunnekipinä, joka nyt hetken on ja sitten jää.
On arkielämä huolineen, murheineen, hankaline ihmissuhteineen.
Siellä se rakkaus ilmenee. Jeesus käskee kääntää toisenkin posken.
Kun joku lyö, niin käännä toinenkin poski.
Me emme ole vielä niin pitkällä, mutta ehkä joskus pääsemme.
Esalla oli puheenvuoro. - Kiinnitin tuohon huomiota, -
kuinka Onni toi -
oikeaa kuvaa kristillisyydestä vastakohtana surkuteltavuudelle.
Vihollinen näet saa kristillisyytemme näyttämään surkuteltavalta.
Rehellinen ihminen kaihtaa nimikristillisyyttä, jos mitä, -
joka teeskentelee. Teeskentelevä kristillisyys on surkuteltavaa.
Sehän ei meille kelpaa. Se on ihan selvä asia.
Rehellinen ihminen ei voi tyytyä tekopyhään surkuteltavaan raamiin.
Sen täytyy olla todellista. - Aamen. - Kyllä.
Luenpas tuohon jatkoksi vielä 1. luvun jakeen 13.
Raamattu sanoo näin: -
Jäämme tähän. Oliko Esalla jotain ja sitten Onnilla?
Vielä tässä toisin tämän valtaisan ajatuksen siitä, -
kuinka Jumala tämän salaisuutensa haluaa -
Kristuksen ruumiin kautta tuoda ilmi.
Hän paljastaa sen kaikille henkimaailmoillekin -
saatikka ihmisille, ihmiskunnalle.
Kristuksen ruumiin kautta Jumala haluaa siis tuoda -
Kristus-salaisuuden koko suvulle tiettäväksi.
Tässä on se salaisuuden valtaisa paljastusmasina, Kristuksen ruumis.
Siinä Jumala tuo esille iankaikkisen salaisuutensa. - Joo.
Ei ollakaan nimikristityn seurakunnan jäseniä.
Ollaan ihan Jumalan oikean seurakunnan jäseniä, -
johon tullaan uudestisyntyneinä osallisina Kristuksen ruumiiseen.
Sen ruumiin kautta Jumala ilmaisee tahtonsa koko maailmalle. - Niin.
Tämä tekstikatkelma on otsikoitu Kristus ja Hänen työnsä.
Tämä on Paavalin huoneentaulu Kolossalaiskirjeestä.
Hän kuvaa sitä, kuinka Kristus on ollut -
maailman alusta alkaen jo olemassa näkymättömän Jumalan kuva, -
koko luomakunnan esikoinen. Hänen kauttaan on kaikki luotu. - Niin.
Tämä on tekstikatkelma, -
missä tavallaan Kristuksen jumaluus nostetaan esiin, -
ja paljastetaan lukijalle, seurakunnalle, -
että Kristus on kaiken alku ja täyttymys koko evankeliumissa.
Jos alamme paloitella tätä tekstiä, -
niin jokainen virke oikeastaan sisältää -
ihan omanlaisen raamattutunnin meille, -
joista asioista voisimme puhua koko päivän.
Ihan aluksi: "Jumala on pelastanut meidät pimeyden vallasta -
ja siirtänyt meidät rakkaan Poikansa valtakuntaan"
Tämä kertoo siitä, että on yhä kaksi valtaa, -
jotka taistelevat maan päällä: pimeys ja valkeus. - Joo.
Nyt meidät on siirretty Jeesuksen työn tähden -
pimeydestä täydelliseen valkeuteen. - Joo.
Se on jo itsessään valtava kiitosaihe, -
ettemme enää ole pimeydessä, vaan siirtyneet sieltä valkeuteen.
Hän itse on tuo valo. - Aamen. - Aamen, joo.
Tästä voi myös päätellä sen, että ihminen voi tietää, -
onko hän Jumalan vai pimeyden valtakunnassa. - Joo.
Semmoinen salaperäinen asia.
Joskus sanotaan, ettei sitä kukaan voi tietää tässä elämässä, -
vaan kaikki selviää vasta kuoleman jälkeen. Ei se ole Raamatun oppi.
Raamattu opettaa, että tiedämme sen nyt. - Joo.
Mistä me sen tiedämme? Siitä kokemuksesta, -
että sain tulla Jeesuksen luo, ja elämäni on muuttunut.
Sitten opimme Jumalan Sanasta näitä asioita.
Ei kukaan voi olla samaan aikaan kahdessa valtakunnassa: -
paholaisen vallassa ja Jeesuksen valtakunnassa.
Kuten sanoit äsken, tästä riittäisi puhumista vaikka koko päiväksi.
Tässä 15. jakeessa sanotaan näin: -
"Hän on näkymättömän Jumalan kuva, koko luomakunnan esikoinen."
Tästä tulee mieleeni kaksi asiaa. Kukaan ei ole Jumalaa nähnyt, -
mutta Jeesus on nähty. Mekään emme ole nähneet Jeesusta, -
mutta voimme lukea evankeliumeista, minkä näköinen Hän on.
Jumala, Isä, on samanlainen kuin Jeesus.
Jos haluaa tietää, millainen Jumala on, niin täytyy katsoa Jeesukseen.
Toinen on vaikeammin selitettävä asia: -
koko luomakunnan esikoinen.
Jumalan kuvasta vielä, että kun ajatellaan maailman uskontoja:
hindulaisuutta, islamia, -
muita ideologioita, niin niitten jumalakuva ei ole oikea.
Jumalaa saatetaan kuvata käärmeenä, lehmänä, milloin minäkin.
Jeesus on Jumalan kuva. Mikä suuri valo tämä onkaan, eikö olekin?
Aamen. - Ja sitten, koko luomakunnan esikoinen.
Esim. Vartiotorni-järjestö opettaa tämän todistavan, -
että Jeesus on luotu olento.
Ei tämä silti sitä tarkoita, että Jeesus on luotu olento, -
kun Hän on luomakunnan esikoinen, vaan myöhemmin täällä sanotaan, -
että Hän on "ennen kaikkea luomakuntaa".
Esikoisuus ei tässä viittaa siihen, että Hänet olisi luotu, -
vaan Hän on ollut olemassa ennen kaikkea muuta, -
ja Hänen välityksellään on luotu kaikki.
Esikoisuus tarkoittaa Hänen arvoaan ja asemaansa, -
kuten jakeet 16:sta eteenpäin...
Mm. Sananlaskujen kirjan 8. luvussa -
jokin raamatunkäännös sanoi näin aiemmin, -
että Hän loi minut kättensä esikoiseksi. Muistatteko? - Joo.
Se ei ole oikea käännös. Se laitettiin Raamattu kansalle -versioon -
kuten se on muunkielisissäkin käännöksissä: Hän omisti minut -
ja minä olin hänen hoidokkinaan hänen sivullaan.
Ei Jeesus ollut hoidokki hänen sivullaan, vaan se käännetään, -
että oli työnjohtajana hänen sivullaan.
Jeesuksen jumaluutta jouduin hyvin usein selittämään muslimeille, -
koska islam kieltää ehdottomasti Jeesuksen jumaluuden.
Koetin löytää eri esimerkkejä, -
miten voidaan selittää, että 1 = 3 ja 3 = 1.
En nyt ala sitä selittää teille. Te uskotte sen muutenkin.
Meiltä loppuu aika. Otetaan sitten ensi jakson alussa, -
mutta minua vielä pisti tämä jae 14 silmään: -
"jossa meillä on lunastus, syntien anteeksisaaminen,"
Jeesus sanoo, että syntien anteeksisaamista on saarnattava.
On saarnattava, että se, joka tulee Jeesuksen luo, -
voi saada syntinsä anteeksi. Jeesus sanoo -
kohdassa Joh. 20:31: "Tämä on kirjoitettu, -
että te uskoisitte Jeesuksen olevan Kristus, Jumalan Poika, -
ja että teillä, kun uskotte, olisi elämä hänen nimessään."
Julistetaan, että sinun on mahdollista saada synnit anteeksi.
On valtava sanoma, että on mahdollista saada synnit anteeksi -
Jeesuksen nimessä ja maahan vuotaneessa veressä.
Tämä jakso oli taas tässä.
Nyt voimme jälleen mennä taas uskossa eteenpäin niin, -
että voimme uhrata Jumalan valtakunnan työlle.
Tarvitaan varoja, jotta voimme voittaa sieluja Jeesukselle.
Mukanaolosi on erittäin tärkeää. Soitapa ruudun tuttuun numeroon -
0600-10177.
Se maksaa 12 euroa eikä ole paljon. Sillä pääset mukaan tekemään, -
viemään evankeliumin siunausta eteenpäin.
Näin olet osallinen tämänkin työn kautta voitettuihin sieluihin.
Voit uhrata myös pankkitilille. Muista vain se viite, -
niin apu tulee ohjelmallemme, ei kenellekään meistä.
Kiitos, että olet tukemassa, tekemässä, -
viemässä evankeliumin siunausta eteenpäin.
Herra tulee sen sinulle palkitsemaan. Ole siunattu!
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare