KLUBI 700
Yhtenä hetkenä Tom Ryan ja vaimo nauroivat 5-vuotiaan poikansa kanssa.
Teague juoksi ympäri huonetta leikkien.
Yhtäkkiä tapahtui jotain odottamatonta. Se työnsi perheen tuskan maailmaan.
Painiurheilu on itse valittua kärsimystä.
Se on vaikeiden asioiden toistamista ja suoriutumista kovassa paikassa.
Ohion osavaltionyliopiston painivalmentaja Tom Ryan tuntee lajin.
Hänet on valittu kahdesti vuoden yliopistovalmentajaksi.
Hän johti Ohion mestaruuteen v. 2015. Hän tuntee myös kärsimyksen.
Vuonna 2004 Tom valmensi painia Hofstran yliopistossa New Yorkissa.
Perheessä oli neljä lasta.
Viisivuotias Teague oli terve poika, joka rakasti painia ja perhettä.
Helmikuun 16. päivänä kaikki muuttui.
Olimme päivällispöydässä. Nauroimme ja puhuimme päivästä.
Nousimme. Poika alkoi juosta ja leikkiä vaimoni kanssa.
Vaimo oli kulman takana piilossa ja yritti muka napata hänet.
Yhtäkkiä vaimo alkoi huutaa. Nostin pojan pöydälle ja kokeilin pulssia.
Vaimo soitti hätänumeroon. Poika oli tajuton. Aloin elvyttää häntä.
Ryanit ajoivat ambulanssin perässä sairaalaan. Uutiset olivat musertavat.
En ikinä unohda sitä, kun lääkäri käveli ensiavusta -
katse tiiviisti maassa. Tiesimme saman tien.
Hän sanoi: "Olemme pahoillamme."
Olin surun musertama.
Teaguen sydän pysähtyi geneettisen poikkeaman takia.
Se oli tyhjyyttä. Olimme surun musertamia.
Uutinen piti kertoa lapsille.
Tomin poika esitti ytimekkään kysymyksen.
Jake esitti loogisen kysymyksen.
Kun avasimme auton oven, hän kysyi: "Missä Teague on?"
Kysymys sai Tomin aprikoimaan, mitä kuoleman jälkeen tapahtuu.
Se, etten osannut vastata sellaiseen yksinkertaiseen kysymykseen, -
ravisutti minua. Siitä tämä matka alkoi.
En välttämättä lähtenyt etsimään Jumalaa.
Tosiasiallisesti se oli totuuden etsimistä.
Sureva Tom pohti vaihtoehtoja.
Otin paperia ja kirjoitin toiseen reunaan: "Jumala on" -
ja toiseen: "Jumalaa ei ole". Jumala tai sattuma.
Näin lähestyin 8-vuotiaan poikani kysymystä, missä veli on.
Olen tavallinen talliainen, joten tutkitaan, mitä älyköt sanovat.
Tutustuin evoluutioon.
Tom luki myös kristillisiä kirjoja.
Luin "Tapaus Kristuksen", muita sarjan kirjoja -
ja "Tavoitteena elämä" -kirjan.
Ja loppujen lopuksi tosiasiat olivat ylivoimaisesti Jumalan puolella.
Kahdeksan kuukautta pojan kuoleman jälkeen Tom rukoili autossa.
Tiesin, että Jeesus on todellinen. Rukoilin autossa: -
"Jeesus, en pysty tähän ilman Sinua. Tarvitsen Sinua.
"Tiedän, että olet se, joka sanot olevasi."
Tom sai lohdutusta etenkin Johanneksen evankeliumista.
Johannesta lukiessani rakastuin.
Rakkaus veti minua. Tunsin syvintä koskaan kokemaani rakkautta -
lukiessani Johannesta.
Suru viipyi vuosia.
Tom alkoi kuitenkin kokea tuskan tilalla uutta rauhaa.
En olisi missään tilanteessa uhrannut omaa lastani.
Se tosiasia, että Jumala teki niin, -
veti minua yhä enemmän uskoon.
Hän antoi kalleimman aarteensa lunnaaksi. Minkä puolesta?
Jonkun tuntemattoman.
Nykyään Tom johtaa maan parhaimpia yliopiston painikouluja.
Nyt hän iloitsee siitä, että osaa vastata poikansa kysymykseen.
Hyvä uutinen on se, että tiedän tasan tarkkaan, missä poika on.
Tapaamme vielä. Se on aivan varma.
Sanoisin sellaiselle, joka on menettänyt lapsensa -
ja kärsii, että se on tuskallista eikä se häviä.
Siitä on nyt 19 vuotta.
Saatan vieläkin pillahtaa itkuun, kun ajan sairaalan ohi.
Mutta Jumala on todellinen. Kuka minä olen? Mieti siunauksiani.
Olen kiitollinen siitä, mitä minulla on. Hän on ollut kaiken keskellä.
Kuolema on osa elämää.
Kun se tulee yllättäen, se on valtavan järkyttävää ja kivuliasta -
ja menetys on syvä.
Se on yhtä syvä, kun menettää jonkun -
ja joutuu näkemään hänen kärsivän, etenkin lasten.
Se on niin luonnotonta.
Sen ei tulisi kohdata lapsia. Mieluummin sellaisia, -
jotka ovat jo nähneet vähän elämää ja ymmärtävät, keitä he ovat, -
ja niin kuin Tomin tapauksessa, miksi he ovat täällä ja minne ovat menossa.
Uskon, että kaikki joutuvat pohtimaan sitä.
Kuoleman ja kuolemisen ajatteleminen -
ei ole asia, josta monet nauttivat.
Mutta todellisuudessa -
Jumalan Sanassa puhutaan paljon taivaasta. Paljon.
Jeesus sanoi siitä: "Menen valmistamaan teille sijaa.
Ellen mene pois, ette voi tulla sinne."
Emme siis vain toivo, että meitä odottaa jokin, kun lähdemme täältä.
Ei! Jumala puhui siitä selvästi Poikansa kautta.
Sitten on myös monia kuolemanrajankokemuksia, -
kun joku oli kuolleena useita minuutteja -
ja palasi kertomaan, mitä näki.
Siitä kertoo hyvin "Taivaan rajalla" -kirja.
Ei tarvitse pelätä, mitä tapahtuu, kun lähdemme täältä.
Tämä täällä on koeajo.
Tämä on prosessi. Emme ole vielä perillä.
Emme ole vielä saavuttaneet sitä, mitä varten meidät luotiin.
Olemme matkalla. Opimme.
Meitä muutetaan ja valmistellaan, sillä tämä on hetki, -
viiva kahden päivämäärän, syntymän ja kuoleman, välillä.
Kun lähdemme täältä, voimme saada ikuisuuden, -
joka on enemmän kuin osaamme pyytää tai kuvitella, Sana sanoo.
Se on niin hyvää, ettei sitä voi kuvailla tässä maailmassa.
Ja niin monet rajan takana käyneet sanovat.
"Ihmiskielessä ei ole sanoja, joilla voisi kuvata sitä, mitä näin."
Mahtavinta on se, että voimme valita sinne menemisen.
Monet asiat elämässä voivat moukaroida meitä, -
muiden ihmisten sanat ja teot.
Sen ei silti tarvitse määritellä meitä.
Tom olisi voinut antaa surun, turhautumisen -
ja jopa vihan lapsen menettämisestä määritellä hänet.
Miksi tällaisia asioita tapahtuu?
Ihan kaikkeen Jumalan Sana ei anna vastausta, -
mutta Sana sanoo näin: -
"Vakaamieliselle sinä talletat rauhan, -
rauhan, sillä hän turvaa sinuun."
Jos kamppailet tänään turhautumisen tai vihan kanssa -
tai sen kanssa, ettet ole saanut vastausta sinulle tärkeisiin asioihin, -
tule sen ainoan luo, joka voi antaa rauhan.
Jeesus sanoi tulleensa, jotta meillä olisi elämä ja yltäkylläisyys.
Hän sanoi myös, että Hän on tie, totuus ja elämä -
ja että voimme antaa Hänelle taakkamme -
ja Hän antaa meille rauhan, joka ylittää ymmärryksen.
Se ei tarkoita, että elämästä tulisi täydellistä -
vaan että saamme rauhan, että Pyhä Henki tulee elämäämme, -
sydämeemme, mieleemme, ajatteluumme ja maailmaamme -
ja että voimme levätä Hänessä.
Olen aina pitänyt kuvasta, jossa Hyvä Paimen kantaa eksynyttä lammasta.
Hän ei odota, että pikku lammas, joka luultavasti on peloissaan, -
yrittäisi pysyä kintereillä. Hän kaappaa lampaan syliinsä -
ja kantaa sen takaisin laumaan.
Se voit olla tänään sinä. Pyydä Jeesusta sydämeesi -
ja kerro Hänelle asioista, jotka painavat sinua.
Kerro asioista, jotka suututtavat tai turhauttavat, -
ja anna sitten Hänen antaa sinulle rauhansa. Rukoile.
Jos tarvitset jonkun rukoilemaan kanssasi, soita rukouspuhelimeemme.
Voit pysyä nimettömänä. Soita ja pyydä rukousta. Andrew.
Tulossa: Luu kiinni luussa. Jännettä ei ollut.
Mies tarvitsi uuden lonkan ja sai sellaisen ilman leikkausta.
Lisäksi Terry ja minä rukoilemme puolestasi.
Jokaisen lapsen sisällä on sankari, -
johtaja, -
ystävä muille, -
joku, joka auttaa, -
joka toimii oikein, -
joka unelmoi tulevaisuudestaan.
He tarvitsevat apuamme.
Mitä teen?
Mitä sanon?
Miltä pitäisi tuntua?
Superkirja opettaa lapsille moraalisia ja hengellisiä totuuksia -
lapsille tuttujen tilanteiden kautta sekä Jumalan Sanaa.
Liity Superkirja-kerhoon. Saat uusia jaksoja, sitä mukaa kun ne ilmestyvät.
Paketissa on kaksi DVD-levyä annettavaksi toisille.
Jim Hitchcock alkoi myydä itse tekemiään valukappaleita eBayssä.
Yritys kasvoi. Yhtenä päivänä Jim sai yliluonnollisen neuvon.
Hän totteli, ja yritys kasvoi räjähdysmäisesti.
Kun Jim ja Krista Hitchcockin valimo menetti pääasiakkaistaan yhden, -
he panivat edelleen turvansa Jumalaan ja antoivat kymmenykset.
Rahaa oli niukasti.
Turvauduimme muutaman kerran ruokajakeluun, -
mutta oli meillä aina jotain ja annoimme aina vähästämme.
Annoimme aina kymmenykset.
Se oli haastavaa, mutta Jumala piti meistä silloinkin huolen.
Jim keksi alkaa myydä valukappaleita aiemmalle asiakkaalle eBayssä.
Hän sai lisää asiakkaita.
Yritys alkoi kasvaa silloin.
Jumala osoitti yhä uudelleen olevansa uskollinen.
Jim loi kotisivut, "American Quality Molds".
Kun yritys kasvoi, Hitchcockit maksoivat kymmenykset -
itselleen maksamastaan palkasta.
Sitten hän sai sanan Jumalalta.
Pyhä Henki alkoi puhua sisäisesti: -
"Haluan, että sinä annat kymmenykset firman bruttotuloista etkä palkastasi."
Sitten siunaus vain moninkertaistui.
Jumala ilmestyi hämmästyttävän nopeasti.
Asiakkaat, jotka olivat aiemmin tehneet ehkä yhden tilauksen vuodessa, -
alkoivatkin tilata kuukausittain.
Vuonna 2018 kolmentoista vuoden jälkeen -
Hitchcockit myivät yrityksensä.
He saivat yli tuplaten sen, mitä arvioivat saavansa.
He alkoivat seurata Klubi 700:aa ja tukea CBN:n työtä nähtyään, -
miten ihmiset ympäri maailman saivat avun.
Tuen Operaatio Siunausta, sillä se on aina ensimmäisenä paikalla, -
kun joku tarvitsee apua.
Sitä ei tarvinnut kauheasti miettiä, -
sillä rahat menevät hyvään tarkoitukseen.
Pidän etenkin Orvon lupauksesta -
ja siitä, miten se auttaa lapsia ympäri maailman, -
etenkin nyt Ukrainassa.
Luotettuaan vuosia Herran huolenpitoon -
Jim ja Krista iloitsevat, kun heidän työnsä hedelmällä autetaan muita.
Jumala ei jää kenellekään velkaa. Jos antaa kymmenykset uskollisesti, -
Hän pitää uskollisesti huolta meistä.
Jumala on uskollinen. Hän maksaa runsain mitoin takaisin sen, -
mitä annamme Hänelle tai muille Hänen nimessään.
Koen joka päivä olevani siunattu, kun saan nousta ja palvella mahtavaa Isää.
Jim ja Krista, kiitos, että katsotte ja tuette CBN:ää.
Ydinasia äskeisessä oli se, että Jim kuuli Pyhän Hengen kehotuksen: -
"Haluan, että sinä..."
Jimin piti muuttaa eräs asia siinä, miten hän antoi kymmenykset.
Pyhä Henki sanoi: "Haluan, että..." Se oli kehotus, ja Jim oli kuuliainen.
Se on hyvä ohje meille, kun Herra antaa askelmerkkejä -
tai kutsuu lähemmäs itseään.
Älä ainoastaan kuuntele. On hyvä, että kuuntelee, mutta lisäksi tottele.
Jim ja Krista tekivät niin, ja Jumala vastasi ihmeellisesti -
etenkin yrityksen kautta.
Heistä on ihana tukea CBN:n työtä.
Monet teistä tukevat meitä. Kiitämme teitä.
Tulossa: Mies tarvitsi kävelykeppiä -
sekä vaimon apua sukkien ja kenkien pukemisessa.
Hän ei halunnut tekoniveltä lonkkaan.
Näemme, mitä hän teki sen sijaan.
Sinulla on kaikki: -
lupaava ura, paljon ystäviä ja kasvava perhe.
Silti elämä tuntuu tyhjältä. Jotain puuttuu.
Vain Jumala voi tuoda tarkoituksen elämään.
Onnellisuus tulee Hänen tuntemisestaan.
Katso ohjelmastamme, kuinka Hän voi muuttaa elämäsi.
Yhtenä hetkenä John Hawkins voi hyvin.
Seuraavana hän makasi lattialla.
Hänen lonkkansa petti kahdesti. Hänellä oli kovia kipuja.
Pelottavinta oli se, ettei hän tiennyt, miksi.
Ihan kuin olisin ollut 89-vuotias. En voinut liikkua, enkä pitänyt siitä.
60-vuotias John Hawkins, entinen puuseppä, sittemmin pastori, -
ei voinut uskoa tarvitsevansa keppiä.
Olen aina ollut aktiivinen ja tykännyt tehdä käsilläni.
Äiti oli hyvä esimerkki. Perheessä oli kova työmoraali.
Asioiden eteen piti tehdä töitä.
Lonkka alkoi vihoitella, kun John muutti joitain vuosia aiemmin -
Los Angelesiin hoitamaan syöpäsairasta äitiään.
Häneltä meni jalat alta kahdesti.
Olin lattialla hetken.
Pelästyin pahasti, koska en kompastunut. Lonkka vain petti.
Ortopedi suositteli lonkkaleikkausta.
Selvisi, että jänne luun vierestä oli poissa.
Siellä oli luu kiinni luussa. Tarvitsin uuden lonkan.
John kieltäytyi leikkauksesta luettuaan tekonivelten ongelmista.
Kipu oli jo niin kovaa, että hän tarvitsi vaimonsa Rosen apua -
kenkien ja sukkien pukemisessa.
Tuntui pahalta. En halunnut liikkua. Olin koko ajan hermo kireällä.
Lähdin ulos vain, kun oli pakko.
John tiesi, että ainoa toivo oli rukous.
Lopuksi olin niin kipeä, että sanoin: -
"Herra on parantanut minut ennenkin. Kokeillaan tätä."
Kului vuosi. Yhtenä iltana John katsoi Klubi 700:aa.
Terry ja Pat rukoilivat.
Joku on rukoillut kauan jotain Herralta. En tiedä, mitä -
tai onko se fyysistä, taloudellista vai psyykkistä.
Jumala on muuttamassa tilannettasi.
Ala kiittää ja ylistää Herraa jo, ennen kuin näet, mitä Hän tekee.
John uskoi sen omakseen.
Päätin yhtyä rukoukseen. Laitoin käteni lonkalleni ja uskoin parantuvani.
Yhtäkkiä...
Ohjelma loppui. Sammutin television, kiitin Herraa ja menin nukkumaan.
Tuntui hyvältä, koska olin rukoillut Patin ja Terryn kanssa.
Vasta parin viikon päästä hän tajusi, -
ettei hän tarvinnut enää vaimon apua tai tuntenut kipua.
Olimme menossa kirkkoon. Vaimo nappasi toisen kengistäni.
Sanoin: "Hetkinen.
Lonkkani ei ole ollut kipeä kahteen viikkoon.
Olen alkanut nousta kylpyammeestakin ihan itse."
Aloin muistella, että kipuja oli viimeksi ollut sinä päivänä, -
kun Pat Robertson, Terry ja minä rukoilimme. Kipu häipyi sinä yönä."
Kaikki palautui normaaliksi, niin kuin kipua ei olisi ollutkaan.
En ollut tajunnut kahteen viikkoon. Sanoin: "Oi hyvä Jumala!"
Aloin ylistää. Polvistuin ja itkin.
John on nauttinut aktiivisesta ja kivuttomasta elämästä.
Olen täysin parantunut. Kiitän siitä Jumalaa.
Häntä ei voi kyllin kiittää.
John, sinä yllytät meitä.
Yhdessä kohdassa John sanoi: "Kokeillaan tätä."
Välillä terveydenhuolto ja oma hoito riittävät vain tiettyyn pisteeseen asti.
Pitää sanoa: "Herra, tarvitsen Sinua."
Monet katsojat tarvitsevat epätoivoisesti Jumalan kosketusta, -
jotkut hengessään, toiset kehossaan.
En tiedä sinun tai rakkaittesi tilannetta. Jumala tietää.
Jumala tietää, ja Pyhä Henki tahtoo kohdata meitä nyt.
Pyhä Henki on persoona, josta Jeesus sanoi: "On hyvä, että menen pois, -
jotta voin lähettää Pyhän Hengen." Hän voimistaa ja vahvistaa meitä.
Hän on totuuden Henki. Pyydämme Häntä parantamaan.
Sitä ei tarvitse pelätä. Se ei ole meidän loisteliaisuuttamme.
Me etsimme Jumalaa puolestasi.
Terry ja minä rukoilemme.
Viedään sinun ja rakkaasi tarpeet Herran eteen.
Isä, tulemme eteesi Jeesuksen nimessä.
Kiitos rististä ja Jeesuksen uhrista. Kiitos ylösnousemuksesta.
Kiitos, että Pyhä Henki asuu meissä ja Jumalan valtakunta on meissä.
Kiitos siitä kunniasta, että Pyhä Henkesi on meissä.
Herra, tunnet katsojien tarpeet.
Jotkut ovat katsoneet ohjelmaa odottaen vain tätä hetkeä, -
jotta rukoilemme heidän puolestaan. He kaipaavat kosketustasi -
kuin ne, jotka halusivat koskettaa Jeesuksen vaatetta.
Vain kosketus, vain murunen.
Herra, niille, joilla on sinapinsiemenen kokoinen usko, -
pyydämme, että Pyhä Henki liikkuu väkevästi Jeesuksen nimessä.
Kun Andrew äsken rukoili ja me rukoilimme yhdessä, -
joku, joka ei ole kuullut kunnolla, tunsi poksauksen oikeassa korvassa.
Kuulosi avautui. Jumala palautti sen. Ala kiittää Häntä.
Hän asuu kansansa ylistyksessä.
Jollakulla on ongelma näössä.
Se iski yllättäen. Näkö on huono ja epätarkka.
Olet siitä huolissasi.
Nyt ikään kuin suomut putoavat silmistäsi ja näkösi palautuu.
Yllesi tulee rauha.
Monet kokevat hengessään ahdistusta ja huolta.
Pyhä Henki haluaa antaa rauhan, joka ylittää ymmärryksen.
Eikö ole hienoa? Jumala tahtoo antaa rauhan, joka ylittää ymmärryksen.
Joh. 14:27 sanoo, ettei se ole sellaista rauhaa, jonka maailma antaa.
Jotkut etsivät maailmasta tyytyväisyyttä tai rauhaa.
Pyhä Henki tahtoo antaa uuden suunnan sellaisille, -
jotka tajuavat etsineensä vääriä asioita.
Herra on kärsivällinen, ystävällinen ja täynnä armoa.
Hän sanoo: "Palaa minun luokseni. Odotan avosylin."
Tämä on paluun päivä monille. Juhli sitä.
Iloitse siitä, että Jumala rakastaa sinua. Kiitos, Herra.
Joku kärsii kroonisista ruoansulatusvaivoista.
Syömisestä on mennyt ilo. Tunnet nyt lämmön vatsassasi.
Jumala parantaa sen täysin. Ota se vastaan Jeesuksen nimessä.
Rukoilen avioliittojen puolesta.
Monissa avioliitoissa on kireyttä, vihamielisyyttä ja rikkinäisyyttä.
Ne ovat kuin raunioita.
Monet sanovat: "Se on ohi. Jumalakaan ei pysty auttamaan."
Kyllä Hän pystyy. Hän pystyy.
Pyydä Isää näyttämään, miten voisit heijastaa Häntä hyvin ja muuttua.
Ole avoin sille, mitä Jumala tahtoo tehdä avioliitossa -
ja miten voit muuttua kohti Kristuksen kaltaisuutta.
Siellä, missä on ollut pettämistä, pyydän katumusta pettäjille -
sekä anteeksiannon ja armon henkeä ja Pyhän Henkesi rakkautta -
puolisoiden välille Jeesuksen nimessä.
Pyydän toivoa niille, joilla on vaikeaa avioliitossaan.
Rukoilen myös niiden puolesta, jotka kärsivät alkoholiriippuvuudesta -
ja yrittävät selviytyä elämästä alkoholin avulla.
Isä, vapauta heidät Jeesuksen nimessä.
Auta heitä pyrkimään vanhurskauteen.
Murramme alkoholiriippuvuuden siteet Jeesuksen nimessä.
Kiitos, mitä teet katsojien hyväksi Jeesuksen nimessä, aamen.
Soita meille. Kerro, jos koit ihmeen.
Voit myös pyytää lisää rukousta.
Meistä on kivaa, kun lähetätte meille kysymyksiä.
Diane kirjoittaa: "Hyvää tarkoittavat kristityt ovat kieltäneet minua -
lausumasta pelon sanoja, koska se avaa ovet petkuttajalle.
Kuitenkin Daavid ja Elia ilmaisivat pelkojaan, ja he olivat uskon miehiä."
Pelko on lamauttavaa. Ihminen on taipuvainen pelkäämään.
Herra tietää, että olemme lihaa ja luita ja taipuvaisia pelkäämään.
Siksi Raamatussa sanotaan usein: "Älä pelkää. Ole rohkea ja luja."
Kysyjä viittasi Daavidiin ja Eliaan.
He tosiaan pelkäsivät, mutta he toivat sen Herralle.
Psalmissa 55 Daavid valittaa, mutta mitä enemmän hän rukoilee, -
sitä enemmän hänen henkensä muuttuu. Lopuksi hän ylistää Jumalaa.
Älä ruoki pelkoa. Anna sen kannustaa sinua.
Se voi motivoida. Polvistu, etsi Herraa ja nouse vahvana.
Nouse vahvana ja ole rohkea.
Sinulle ei ole annettu pelon henkeä. Se ei ole Jumalalta.
Se tulee tästä maailmasta.
Sinulle on annettu voima, rakkaus ja harkintakyky.
Sinulle on annettu lapseuden henki, ei pelon henkeä.
Olen samaa mieltä Dianen kanssa.
Rohkaisen myös lukemaan Esteristä ja hänen rohkeudestaan.
Raamatussa on suuria sankareita. Ester on heistä yksi.
Olen samaa mieltä.
Peloista ei tarvitse puhua muille, ellei sitten pyydä neuvoa.
Mene Herran eteen. Hän vahvistaa.
Loppujakeiksi Psalmi 103: "Kiitä Herraa, minun sieluni, äläkä unhota, -
mitä hyvää hän on sinulle tehnyt, -
hän, joka antaa kaikki sinun syntisi anteeksi -
ja parantaa kaikki sinun sairautesi".
Kaipaatko kuuntelijaa?
Rukouspalvelijat ja sielunhoitajat päivystävät puhelinlinjoilla.
Soita rukouspuhelimeemme.
Suomennos: Marianne Tenetz