KLUBI 700
Suurhaiglad ei luba tegelikult külalisi intensiivraviosakonda.
Aaron Williamsi puhul tehti erand - nad lasid 200 inimest teda vaatama.
Miks?
Sest haigla personal arvas, et ta sureb.
Ma lihtsalt teadsin, et elu jäi meie jaoks seisma.
Vaatasin jalgpallimängu, millele inimesed kaasa elasid
ja kelle elu lihtsalt jätkus.
Nad naersid ja jutustasid, samas kui meie elu jäi seisma.
Tegu oli ühe keskkooli lõpupeoga Kentuckys.
Teel ballile
kaotas 16. a. Aaron Williams auto üle kontrolli
ja sõitis vastu puud.
Aaron sai tõsise peavigastuse ja oli teadvuseta,
kui auto põlema süttis.
Brook Baber sõitis vahetult peale õnnetuse juhtumist
sealt mööda.
Nägin, kuidas üks mees kandis autost välja midagi,
mis näis nagu inimesena.
Dramaatiline olukord,
kus inimesed olid šokis ega teadnud, mida teha.
Kuniks tundsin korraga, et pean palvetama.
Brooki palve Aaroni eest oli esimene tuhandete seas.
Keskkooli lõpuball jäeti ära
ja tudengid kogunesid kooli kabelisse palvetama.
Aaroni vanemad aga kiirustasid haiglasse,
teadmata, mis seisus Aaron on.
Ma ei jõudnud sinna jõudmist ära oodata.
Tahtsin näha, kuidas tal on? Pidin lihtsalt olema seal.
Peatusin seal kurvis, põlvitasin
ja palusin, et Jumal päästaks mu poja.
Aaronil oli tohutu ajukahjutsus ja ta oli koomas hingamisaparaadi all.
Artsid jagasid ta isale prognoosi.
Arst ütles: "Te poeg ei ela seda ööd üle.
Tal oli difusioon ehk ajuvigastus.
Lihtrahva keeli öelduna sai ta aju kehast lahti eraldatud
ja kõik neuronid lihtsalt lendasid ringi ta peas.
Arsti sõnul ei jää 90% inimestest, kel selline vigastus, ellu.
Ülejäänud 10%-le jääb jäädav vaimne või füüsiline puue.
Aaroni klassikaaslased ja kogukond
kogunesid järgneval paaril päeval tarumakeskuse juurde palvetama.
Sinna ei pääse muidu, kui vaid medõdede loal.
Nad aga lubasid kõik need 200 inimest Aaroni juurde.
Küsisime kord, miks seda lubati
ja õde vastas: "Sest me ei uskunud, et Aaron jääb elama."
Aaron võitles elu eest,
samal ajal, kui ta eest palvetati ja julgustavaid E-kirju saadeti.
Ta vanemad aga uskusid kõige täiega Jumalalt imet.
Seda vaatamata prognoosile.
Igakord, kui arst edastas meile infot selle kohta,
mida nad meditsiiniliselt teadsid,
vaatasime naisega üksteisele otsa ja ütlesime: "Usaldame Jumalat."
Lihtsalt usaldame Jumalat.
Mida iganes nad ka meile ei ütleks, usaldame lihtsalt Jumalat.
Aaroni vanematel oli 5 päeva peale õnnetust hirm,
et neilt küsitakse luba
Aaroni kõrvaldamiseks hingamisaparaadi alt.
Veronica võitles tol ööl palves oma poja elu eest.
Lõin Piibli lahti, lugesin neid kirjakohti ja palvetasin.
Lugesin jälle ja palvetasin, käies ümber Aaroni voodi.
Tegin seda 2 tundi jutti ja teadsin sel hetkel -
ma teadsin, et Jumalal on kontroll.
Teadsin, et Jumal on selles kõiges, mis oli toimumas
ja et kõik saab korda.
Ma lihtsalt teadsin seda.
12 h hiljem ilmutas Aaron korraga teatud ajutegevust.
Nad pigistasid ja näpistasid teda,
nad karjusid talle kõrva
ja proovisid saada mingitki reageeringut,
kuid ei midagi.
Õde haaras ta kaelatoest kinni ja surus sellele nii, kuis jaksas,
öeldes: "Aaron, sul oli autoõnnetus.
Palun viska pöial püsti."
Ja vaid hetke möödudes - ilma, et enne oleks midagi toimunud,
vikas Aaron pöidla püsti.
Aaron viidi edasi taastusravihaiglasse,
aga ta viibis endiselt vegetatiivses seisus, koomas.
Siis aga, 43 päeva peale õnnetust,
märkas üks Aaroni sõpradest temas midagi teistsugust.
Ta ütles: "Ta püüab meiega rääkida.
Ta püüab öelda meile midagi. Kas teil iPadi on?"
Tõime iPadi, panime ta sõrmed ekraanile
ja ta avas koheselt märkmete koha ning hakkas kirjutama.
"Mis mul viga on? Kaua ma olen siin olnud?
Miks ma ei saa rääkida ega käia?"
Tal oli nii palju küsimusi ja ta kribas neid terve tund aega.
See oli üks imeline päev,
sest siis me teadsime, et ta mõistusega on kõik korras.
Kui uskumatu see ka polnud - Aaron tuli sellest välja.
Ta pidi küll uuesti õppima rääkima ja käima,
aga liikus peagi nii nagu tarvis,
olles tänulik kõigi palvete eest, mis teda alal hoidsid.
Kui esimest korda teadvusele tulin,
arvasin, et olin olnud vaid tavalises autoõnnetuses.
Kuniks ma ei teadnud kõiki detaile,
mõtlesin, et on ju teisedki olnud autoõnnetustes,
kuid kellegi eest pole palunud nii palju palvegruppe.
Olin lihtsalt hämmingus.
Olen tänulik kõigi eest, kes mind ümbritsevad ja toetavad,
aidates mind läbi kõigest, millest olen läbi minemas.
Usun Kõikväelisse Jumalasse
ja annan Talle kogu au kõigi kuuldud palvete eest,
mida tuhanded inimesed palusid.
Palves tõesti peitub vägi.
Tuginedes arstide öeldule ja Aaroni läbielatule,
pole muud varianti, kui tõdeda, et see on ime.
Pole kahtlustki.
TERE TULEMAST KOJU AARON! Me armastame sind!
Aaron läks kooli tagasi ja lõpetas selle 2018. aastal.
Täna õpib ta ühes Kentucky ülikoolis, et saada inseneri kraad.
Ta vanemad aga on tänulikud kõigi palvete eest
ja Jumala ligiolu eest ajal, mil nad seda kõige enam vajasid.
Sa vajad Jumalat keset oma elu kriise.
Pead olema valmis ja palvetama kõvasti,
sest kui ma poleks seda enne teinud,
poleks ma suutnud ka olla toeks oma pojale
ja palvetada ta eest.
Samas oli see ainus, mis teda aitas.
Aaron on tõestus sellest, et Jumalaga koos on alati lootust,
kuigi mulle öeldi, et pole mingit lootust.
Jeesusega koos on alati lootust.
Kelle öeldut sa usud?
Aaroni vanemad otsustasid uskuda Jumala poolt öeldut,
kuigi meditsiiniline seis oli totaalselt vastupidine sellele,
mida nad oma südames uskusid.
Oleme nii palju kordi öelnud oma saates inimestele,
kui oluline on lugeda ja tunda Jumala Sõna,
sest sa kunagi ei tea, mida elu toob.
Piiblis, Roomlastele 4:18 on öeldud:
"Aabraham uskus, kui lootus näis lootusetu,
et ta saab paljude rahvaste isaks."
Ta ihu oli sisuliselt "surnud" ja ta naine oli 90-aastane,
mistõttu mis valemiga saanuks see sündida?
Aga Aabraham uskus, kui lootus näis lootusetu.
Aaroni vanemad ka uskusid ja see kõik oli üks suur ime.
Me tahame ka täna paluda te eest, sest Jumalaga koos on kõik võimalik.
Maryann tänab siin oma tütre tervenemise eest.
Tütar oli 5-6-aastane, kui tal tekkis kohutav ekseem.
Ta pea peal ja seljal olid veritsevad laigud
ja peast kukkusid ka juuksesalgud ära.
Pat aga palvetas selle nahahaiguse eest
ja Mary uskus, et see puudutab ka ta tütart.
Tänaseks on tütrest saanud 27-aastane kaunis noor naine,
kel pole enam mingit ekseemi.
Maryannil endal aga on olnud kuu aega
kopsudes ja ninasõõrmetes lima.
Nädal tagasi palvetas Pat just selle sama probleemi pärast.
Maryann uskus sellesse palvesse ja sai hoobilt terveks.
Ta ei hingelda enam ja saab normaalselt hingata.
Maryann oli kannatanud selle all 5 aastat ja 10 kuud.
Jumala puudutus.
See on see, mida Jumala puudutus teeb.
Bebsil oli 2 kuud kõhus ebamugavustunne,
kuid ta ei saanud täna koroona-ajale arstile.
Ta vaatas pidevalt "Klubi 700", oodates imet,
kuniks Terry ja Gordon palvetasidki kord,
paludes vaatajatel puudutada haiget kohta oma ihus.
Bebs tegi seda
ja tänu Jumalale, ebamugavustunne kõhus kadus.
Jumal tõesti on imeline, täis armu ja kaastunnet.
Armsad, Jumalaga koos on kõik võimalik.
Nii tahame Terryga paluda te eest ja uskuda Jumalalt vastuseid.
Kui Jumal suutis tervendada noormehe,
kelle ajutüvi oli ajust irdunud,
siis Ta suudab ka kõike muud ja Ta teebki seda,
sest Jumala jaoks on kõik võimalik.
Palun uskuge ja palvetage siis koos meiega.
Isa,
me teame, et Jumalaga koos on kõik võimalik
ja Sinu nimel paludes ning uskudes me ka saame.
Jeesuse nimel...
Kellelgi on kopsud haiged.
See on kui tuberkuloos, aga samas see pole seda.
Lihtsalt väga halb põletik.
See pole ka koroona, aga lihtsalt kopsuhaigus.
Lihtsalt köhige korraks ja te olete terve Jeesuse nimel.
Keegi on saanud silma osas mingi diagnoosi.
Te silma tagaosas on kui väike kasvaja.
Jumal aga tervendab selle.
See kahaneb ja kaob täielikult.
Kellegi ihus on vallandunud midagi, mis on nakatanud te ihu.
See on mingi viirus või bakter,
aga Jumal sirutub te poole ja tervendab selle haiguskolde.
Te ihu saab olema terve kui väikesel beebil.
Usun, et te nimi on Marcie.
Kellelgi on liigse higistamisega probleeme,
mis on kestnud palju aastaid ja olnud tõsiseks probleemiks te jaoks.
Jumal tervendab teid sellest ja see kaob täienisti.
Kellegi ihu aga valutab üle kogu keha.
Sellele pole osatud mingit diagnoosi panna,
aga tunnete end igal hommikul ärgates täiesti näruselt.
Jumal tervendab teid
ja te kogete, kuidas uus jõud tulvab te ihusse Jeesuse nimel.
Issand, me palume ka keset neid kriisiaegu,
kus me näeme erinevaid asju sündimas
nii Lähis-Idas kui ka Ameerikas.
Issand, palun haara kontroll.
Me pole väärt, et paluda Su õnnistusi,
aga me palume alandlikult - Jumal, ole meile patustele armuline
ja ole armuline me maale.
Nähes samas arenguid Lähis-Idas,
me palume oma Iisraeli sõprade eest, et nad püsiksid tugevad,
kui nende vastu tõusvad jõud püüavad neid hävitada.
Me teame, et Sa võitled oma rahva eest,
mistõttu kaitse oma rahvast, kus iganes nad ka ei elaks.
Tõsta see koorem oma rahva pealt
ja anna seda nö Jeruusalemma rahu meile kõigile.
Me palume seda Jeruusalemma rahu Jeesuse nimel.
Las see tulla esile, aamen ja aamen.
Kui olete saanud palvevastuseid või vajate eestpalvet,
helistage TV7sse 44 22 227 või kirjutage: palve@tv7.ee
Peagi tulekul - teie informaatiivsed, lõbusad ja alati ootamatud küsimused,
millele Pat püüab ausalt vastata.
Linda: "Kristlaste ülesvõtmise ajal, kui meid muudetakse
ja tõmmatakse üles kohtuma Jeesusega,
mis juhtub meie maiste kehadega?
Kas me lihtsalt jätame need maha?
Kui nii, siis kas mitte ei tekki suur hunnik mahajäetud kehasid?"
Pat vastab peagi.
Enne seda aga veel - kildudeks tänu mehe afääri tõttu.
Lisa räägib oma 4 aastat kestnud meeletust südamevalust.
Kuidas ta õppis andestama midagi, mida pole võimalik unustada?
Lisa räägib sellest peagi.
Kanname endaga liiga sageli mineviku taaka.
Tead ju küll, mis tunne see on.
See mõjutab kõike ja kõiki me elus.
See on alati meiega,
meid rõhudes ja me tõelist rõõmu röövides.
Kuid Jumal ei taha, et oleksime kinni minevikus.
Sa võid olla vaba kõigest sellest taagast.
Saa teada, kuidas Jumala andestus viib muudetud eludeni
ja uute algusteni.
Võta ühendust Klubi 700'ga.
Meenuta hetkeks, mis tunne oli olla laps.
Sa uskusid igat lugu, mida sulle räägiti
ja nägid maailma kui lõpmatute võimaluste paika.
Milliseid lugusid aga maailma orvud usuvad?
Usume, et Piibel räägib ainsat lugu, mis on väärt uskumist.
Usume, et igal lapsel peaks olema võimalus unistada
ja pöörata kõik väljakutsed võimalusteks.
Võimalus seista Jumala tõotustel
ja teada oma kohta maailma suurimas loos.
Neil on veel terve elu ees.
Maailm ühes lõputute võimalustega on nende päralt.
Nad otsivad lugu, mida uskuda
ja meie räägime neile selle loo.
Haridus, toitmine, jüngerdamine, kogukonna muutmine,
hool perede eest ja võitlus inimkaubandusega.
Kas liituksid meiega?
Kinkides lootust ja tõotades armastada.
ORVU TÕOTUS
Kildudeks purunenud.
Nii kirjeldab Lisa Terkeurst oma elu, kui avastas, et mees petab teda.
Sellele järgnes 4 aastat meeletut südamevalu,
peale mida lõi Lisa endale taas imeilusa elu.
Kuidas?
Andestades seda, mida pole võimalik unustada.
Lisa Terkeurst on teenistuse Õpetussõnad 31 rajaja
ja väga värvikas raamatute autor, olles andnud välja ka kolm menukit.
Ta viimane raamat sööbib sügavuti andestuse teemasse.
Mõistan enam kui hästi ja süviti, kui keegi teeb midagi pöördumatut,
mis tundub täiesti andestamatu.
Lysa värskeim raamat on
"Andestades seda, mida ei saa unustada",
käsitledes põhjalikult, mis andestus on ja mis seda pole,
öeldes, et see on parim kink, mida iseendale teha.
Tere tulemast Lysa Terkeurst! Nii tore, et olete meiega.
Suur tänu! Au olla teiega.
Kuidas te avastasite, et te mees petab teid
ja kuidas selle kõik üldse üle elasite?
Olin küsinud palju küsimusi,
aga ei saanud vastuseid, mis vasatnuks olukorrale.
See on nii raske, kui näed ja tunnetad midagi,
aga miski ei kinnita väliselt seda tunnetust.
Kuniks avastasin üks päev midagi, mida ei andnud kuidagi ümber lükata,
mistõttu seadsin oma mehe silmitsi sellega.
Mu süda purunes kildudeks.
Mitte vaid me lagunenud abielu pärast,
aga kogu me pere pärast.
Ma isegi ei uskunud sel hetkel andestuse võimalikkusse,
sest mu mees polnud valmis oma tehtut koheselt kahetsema.
See afäär kestis mõnda aega. Kuidas te seda talusite?
Lülitusin vist ellujäämisrežiimile.
Ühtlasi seadsin teatud piirid, millest oli ka abi.
Eemaldusin oma mehest nii emotsionaalselt kui ka füüsiliselt.
Nii elasime lahus üle 2,5 aasta.
Tegin seda nii nõustajate kui osade pastorite abiga.
Mu jaoks oli oluline mitte jääda selle trauma sisse,
saades ikka ja jälle traumeeritud.
Samas tahtsin siiski jätta Jumalale ruumi tegutsemiseks.
Tõite lõpuks on purunenud abielu avalikkuse ette.
Aitas see teil hakata paranema sellest?
Mitte kohe alguses.
Ma ei tahtnud kaasata avalikku arvamust
meie väga isikliku valu keskele.
Nii oli see algul täiesti hävitav teavitada kõiki kõigest toimunust.
Mul oli valida, kas külajutud levitavad juhtunust,
või ma teen seda ise ja enne neid.
Nii otsustasin külajuttudest ette jõuda ja ise kogu loo ära rääkida.
Mu abikaasa teadis, et see jõuab avalikkuse ette
ja täna ta ütleks,
et see oli ühtaegu ta halvim ja samas parim päev.
Halvim seetõttu, et maailma jaoks oli see kohutav uudis
Parim päev aga seetõttu,
et mu mees hakkas üle kõigi nende aastate
otsima abi, mida tema vajas.
Ta liitus ühe keskusega, kust algas tema tervenemiseteekond.
Mina töötasin iseenda kallal ja tema iseenda,
kuniks Jumal tõi meid lõpuks tagasi kokku.
Nii et te leppisite ära. Mis valemiga see veel juhtus?
Usun, et suurim tegur selles oli see,
et mu mees tunnistas alandlikult mu ees
oma tehtut.
Kuid enne veel, kui see juhtus...
Osa inimesi ootavad kogu elu ja ei koge kunagi seda hetke.
Nii julgustas mu nõustaja mind,
et kui tahan terveneda sellest, pean ka püüdlema andestuse poole.
Pidasin teda hulluks ega näinud selle võimalikkust,
kuna teine inimene polnud vabandanud
ega tunnistanud oma tegu.
Aga mu nõustaja aitas mul näha,
et andestamine on positsioon, mille ma saan võtta,
selle asemel, et kannatada.
Sest kui ma jään alati ootama teise inimese otsuste järele,
siis nad võivad, aga ei pruugi mitte kunagi
vabandada oma teo pärast.
Oma tervenemise nimel pean aga lahutama end otsustest,
mis pole minu võimuses.
Mäletan seda päeva, mil seisin oma nõustaja ees...
Ma polnud siis veel oma mehega uuesti koos
ja ma ütlesin: Väärin mitte kannatada enam
tänu sellele, mida mu mees mulle tegi.
Nii tõmban sellele kannatusele andestuse väega joone alla."
Seda ma ka kogu südamest tegin.
Hoopis teistsugune vaatenurk.
Paljud inimesed maadlevad andeks andmisega,
sest arvavad, et see laseb eksinul pääseda puhta nahaga.
Tegelikkuses aga on andestus and Jumalalt,
mida igaüks meist võib rakendada,
et saada vabaks ja hakata tervenema.
On nii?
Absoluutselt.
Usun, et see on suurim saatana vale, kui rääkida andestusest -
et see on kui ebaõiglane kink, mille teisele teeme.
Et pigem peaksime ikka õhutama endas viha.
Tegelikkuses aga,
uurides üle 1000 tundi Piiblist andestuse teemat,
leidsin ma, et andestus tuleb Jumalalt.
Ja kui tema andestus voolab läbi meie,
peame sellega lihtsalt koostööd tegema
ja laskma sel voolata läbi endi.
Kui aga Jumala andestav vägi voolab meis ja meie läbi,
puhastab see ka me südamed kibestumisest ja põlgusest.
Samas jätan oma raamatus ruumi ka andestusele olukorras,
kus ei saa unustada.
Et inimesed mõistaksid, et andestus on ühtpidi otsus
tegemaks koostööd Jumala andestusega
ja laskmaks sel kanduda üle teisele inimesele.
Teisalt aga on see ka emotsionaalse tervenemise protsess,
mis võib võtta aastaid.
Nii püüdsin oma raamatus
olla väga mõistev ja ettevaatlik inimeste valu suhtes,
sest vajasin ise sama oma valu ja tervenemise jaoks.
Muidugi mitte kõik, kes kogevad sama, mida teie,
ei jõua lepituseni.
Samas on üks asi, mis mõjutab kõiki, sõltumata lõpptulemusest
ja selleks on mälestused.
Te viimane raamat:
"Andestades seda, mida ei saa unustada"...
Kindlasti on tänagi veel asju,
mis käivitavad teis teatud mõtteid või mälestusi.
Kuidas te nendega toime tulete?
Räägin sellest oma raamatus palju.
Sh hulgas mälestuste traumeerivatest mõjudest.
Vaadates näiteks 5-aasta tagust perepilti,
siis kas tegu oli ilusa päevaga, kus me kõik naeratasime
või me räägime ajast, mil mu mees salatses.
See oli seda mõlemat.
Nii olen öelnud inimestele,
et nemad ise otsustavad, mida nad oma mälestustega teevad.
Kui tegu oli millegi ilusaga te jaoks, hoidke see alles.
Kui aga traumeeriva asjaga, siis laske sel minna.
See on teie valik.
Me peame mõistma, et tegu on tervenemise protsessiga
ja ma käsitlen seda oma raamatus süvitsi,
et aidata inimestel sellest protsessist läbi minna.
Soovitan seda raamatut väga.
Paljud inimesed on kannatanud või kannatamas
sama asja pärast, millest teie, Lysa,
mistõttu katate seda teemat oma raamatus väga hästi.
Suur tänu olemast täna meiega ja suur tänu te avatuse eest!
Aitäh Terry ja õnnistusi teile! - Teilegi!
Järgmisena aga te küsimused.
Vaataja: "Teenisin 18 aastat armees, osaledes viiel missioonil.
Kas Jumal mõistab meie vaimseid traumasid
ja tunneb meile kaasa?"
Vastame peagi.
Tere "Superraamatu" fännid!"
Siin on veel midagi, mis teile meeldib.
Uus "Superraamatu" piibliäpp.
Palju mänge, tegevusi
ja "Superraamatu" seeriaid, mida vaadata tasuta!
Oo ei!
Viktoriin, põnev päevasõna
ja vastused Piibliga seotud küsimustele.
Lisaks lihtsasti mõistetav Piibel, mis meeldib kogu perele.
Võite ka luua omaenda "Superraamatu" tegelase.
Vabandust! Andke andeks!
Nagu päriselt või?
Teenige superpunkte ja võitke ka auhindu!
Lisaks palju enamatki veel!
Aeg naaseda oma seikluste juurde.
Näeme peagi!
Tasuta "Superraamatu" piibliäpp
Nüüd aga aeg te küsimuste jaoks.
Linda kirjutab: "Naudin igapäevaselt te saadet
ja eriti Pati vastuseid.
Mul küsimus kristlaste ülesvõtmise kohta,
kui meid muudetakse
ja tõmmatakse üles kohtuma Jeesusega
mis juhtub me kehadega?
Kas me lihtsalt jätame need maha ja need jäävad kõikjale vedelema?"
Kui Jeesus tagasi tuleb, muudetakse meid Tema sarnaseks
ja meid tõmmatakse üles õhku, Tema juurde.
Tegu on Tema tagasitulekuga,
mil Ta läkitab oma inglid,
kes tõstavad usklikud neljast ilmakaarest üles taevasse.
Me muutume sel hetkel vaimulikeks olenditeks
ja meil saavad olema vaimsed ihud.
Nõnda nagu kui inimese ihu maetakse ja see hakkab muutuma maa all,
nõnda muudetakse meidki ja meist ei jää hunnik kehasid maha.
Vaataja: "Teenisin 18 aastat armees, osaledes viiel missioonil.
Mind on mitmeid kordi tulistatud
ja ma tean, mida tähendab sõja füüsiline ja vaimne trauma.
Kas Jumal mõistab meie vaimseid traumasid
ja tunneb meile kaasa?"
Kohe kindlasti.
Piiblis on öeldud, et Jeesus tunneb nii me läbielamisi kui kiusatusi.
Jeesust ennast peksti nii julmalt,
et Ta polnud inimesena enam äragi tuntav.
Nii et Ta ise kannatas ka ihulikul moel.
Ka Tema ristilöömine oli põrgulikult valus ja piinav kogemus,
sest ta ei saanud õieti hingatagi ja oli suremas.
Jah, Ta mõistab.
Ta armastab teid
ja tunneb täiega kaasa te kogetud traumade osas.
Eric: "Pat, olete mitmeid kordi öelnud,
et kannatusteaja-eelne ülesvõtmine pole piibellik.
Mida aga siis Luuka 17:34 tähendab, kui seal öeldakse:
"Ma ütlen teile, sel ööl on kaks ühes voodis -
üks võetakse vastu ja teine jäetakse maha,
kaks naist jahvatavad üheskoos -
üks võetakse vastu, teine jäetakse maha."
Sel pole mingit pistmist kannatusteajaga - ei enne ega pärast.
See puudutab otseselt ülesvõtmist ennast,
mis saab sündima siis, kui Jeesus tagasi tuleb.
Piibel ütleb, et Inimese Poeg ilmub pärast kannatusteaegu,
läkitades oma inglid koguma kokku oma valituid.
Seda peale kannatusteaega.
Kuid Luuka 17:34 pole seotud kannatusteajaga.
Tom: "Kui Jumal annab kellegi kaudu nägemuse
või ilmutab tuleviku sündmusi,
kuidas teada, kas usalda seda inimest ja kas see vastab tõele või mitte?"
Selle põhjal, kas nende öeldu on varasemalt täitunud.
Keegi tuli kord mu juurde,
öeldes, et peame minema ühte kohta, kus on imeilus hoone.
Sinna jõudes oli seal aga suur auk.
Nii oli ilmselge, et see vend ei teadnud, millest ta räägib.
Nii et me peame need asjad läbi katsuma?
Jah, et näha, mis on Jumalast.
Kui need inimesed aga ei tea, millest nad räägivad,
siis jätke see sinna paika.
Lõpetuseks aga Galaatlastele 6:9:
"Ärgem tüdigem head tehes,
küll me omal ajal ka lõikame, kui me enne ära ei nõrke!"
Aitäh, et olite meiega ja kõike head!
Sul on kõik, mida arvasid õnneks vaja minevat.
Paljutõotav karjäär,
piisavalt sõpru
ja üha kasvav pere.
Ometi on elu kuidagi tühi. Midagi on nagu puudu.
Vaid Jumal saab anda me elule tõelise tähenduse.
Tõeline õnn peitub Tema tundmises.
Avasta, kuidas Jumal saab muuta su elu.
Vaata "Klubi 700" saadet.
Kui vajad rääkida kellegagi, kes hoolib,
helista TV7sse 44 22 227 või kirjuta: palve@tv7.ee
Tõlge: Anne-Ly Raukas