KLUBI 700
William Whitmorella oli aavistus, että jotain pahaa tapahtuu.
Tammikuussa 1968 nuo pelot kävivät toteen. William taisteli -
Vietnamissa, kun hänet ja hänen joukkonsa yllätettiin.
Hän selvisi, mutta muut kuolivat. Se vaivasi häntä yli 40 vuotta.
Minun ei pitäisi olla tässä. Minun olisi pitänyt kuolla Vietnamissa.
Virginia Beachin William Whitmore on entinen vakuutusasiamies.
Hän on myös Vietnamin veteraani.
18-vuotiaana vuoden 1966 alussa hän lähti vapaaehtoisena sotaan.
Halusin puolustaa Yhdysvaltoja. Taistella sen puolesta.
Tuo velvollisuudentunto ja isänmaallisuus tulivat isältä.
Hän oli pommittaja, joka lensi B-17-koneella. Rakastin isääni.
Halusin vain, että hän olisi ylpeä minusta.
Mutta hänen äitinsä varmisti, että lapset kävivät kirkossa.
Se innosti Williamia antamaan elämänsä Jeesukselle 13-vuotiaana.
Mutta kuten teineillä yleensä, hänen huomionsa kiinnittyi muualle.
Oliko Hän ensimmäisenä mielessä, kun heräsin? Ei todellakaan.
Kesäkuussa -67 William taisteli Etelä-Vietnamin viidakoissa.
Lämpötila oli yli 40 astetta ja kosteus yli 100%.
Se oli todella tukahduttavaa. Sitten kuului luotien lentelyä -
ja laukausten vaihtoa. Siinä on adrenaliinihumala.
Sitä on vaikea pukea sanoiksi.
Siviili ei voi ymmärtää, miltä tulitaistelu tuntuu.
Pelkäätkö kuolemaa? Kyllä, mutta ajatteletko vain sitä? Et.
Taistelussa muodostuu veljeys.
Kaikista tuskallisista taistelukokemuksista William -
muistaa parhaiten tammikuun 24. päivän partioinnin vuonna 1968.
Kuusi päivää ennen Tet-hyökkäystä.
Tiesin, että jotain todella pahaa tulisi tapahtumaan.
Williamin 126 miehen joukko yllätettiin 2000:n voimalla.
Avausräjähdys tuhosi puolet joukoista. Ääni oli hirveä.
Juostessani ja tulittaessani -
tunsin painavan käden oikeassa olkapäässäni.
Minut työnnettiin maahan. Silloin tunsin poltetta niskassani.
Se polte oli luoti. Patruunavyön reikä osoittaa yhä, -
miten lähellä hän oli kuolemaa.
Ei ollut epäilystäkään. Jumalan käsi työnsi minut maahan.
Yksi kaatuneista oli Williamin paras ystävä, John.
Painin sen kanssa yli 51 vuotta. John oli hieno mies.
Hyvä johtaja, naimisissa, onnellinen perhe.
Kysyin Jumalalta: "Minä en ole mitään. Miksi päätit ottaa hänet?"
Muutama kuukausi myöhemmin William palasi kotiin, mutta -
hirveät muistot vaivasivat häntä vuosikymmeniä.
Hän ryhtyi poliisiksi, meni naimisiin ja perusti perheen.
Hän liittyi kirkkoon, mutta hänellä kesti tajuta, -
mitä Kristuksen seuraaminen todella tarkoittaa.
Tajusin, että olin antanut elämäni Jumalalle, -
mutta en ollut koskaan Williamina antanut koko elämääni.
Kyynelehtien rukoilin ja annoin elämäni kokonaan Herralle.
Sanoin: "Olen sinun 100%".
Vaikka William alkoi elää Kristuksessa, -
muistot kummittelivat yhä.
Sitten vuonna 2012, yli 40 vuotta taistelukentältä lähdön jälkeen -
hän haki apua.
Minulle sanottiin, että minulla on vakava PTSD.
Selviytyjän paine ja se, etten ollut ajatellut sitä tai puhunut siitä, -
teki siitä aikapommin sisälleni.
Pitkäkestoisen terapian avulla menneisyyden haavat alkoivat -
parantua. Lisää parannusta tuli Kunnialennolta vuonna 2018.
Vapaaehtoiset vievät veteraaneja Washington DC:hin.
Kun palasin kotiin, minua sanottiin murhaajaksi, vauvantappajaksi, -
sodan aiheuttajaksi.
Mutta se, miten minua kohdeltiin Kunnialennolla -
oli henkeäsalpaavaa.
William löysi Johnin nimen Vietnamin sodan muistomerkistä.
Pystyin pyytämään anteeksi. Sanoin olevani pahoillani, -
että hänet oli viety. Sanoin: "Haluan sanoa hyvästi ja kiitos kaikesta".
Astuin taaksepäin ja tervehdin.
Veteraanipäivänä ja joka päivä William rohkaisee arvostamaan -
kaikkia, jotka palvelevat maatamme.
Parasta, mitä voit meille tehdä, on kiittää. Mutta tee se aidosti.
Kukaan meistä ei varmaan voi todella ymmärtää, -
millaista oli taistella Vietnamissa, mutta voimme varmasti sanoa kiitos.
Kiitos rohkeudestanne. Kiitos vankkumattomuudestanne.
Kiitos etuoikeudesta nähdä teidän palaavan ja -
tulevan osaksi Amerikkaa, jonka te teitte vahvaksi.
Sanomme kiitos veteraaneillemme.
Luulen, että on vielä monia Williamin kaltaisia miehiä, -
jotka käsittelevät siellä tapahtuneita asioita ja -
meidän pitää antaa sille armoa ja tilaa.
Sanoa: "Kiitän teitä sydämestäni".
Ja jos olet veteraani, jota sota, taistelut, rakkaiden menetykset,-
ystävien menetykset piinaavat ja sinulla on samat kysymykset, -
ymmärrä, että apua on saatavilla. Sinun ei tarvitse padota sitä.
Sinun ei tarvitse työntää sitä sivuun. Voit mennä terapiaan.
On puheterapiaa. Ryhmiä on saatavilla.
Voit vapautua ja päästä pisteeseen, jossa voit sanoa kuten Sam.
Sinulle on tie ulos.
Voit tehdä sen, ja rohkaisen sinua löytämään resursseja.
Vaihtoehtoja on paljon.
Meillä on toinenkin pari, joilla on sydäntä palvella ja siksi Austin -
on laivastossa. Kun tämä pari joutui vaikeuksiin, CBN auttoi.
Kestää vain hetki huomata, että Austin ja Samantha -
rakastavat vapaaehtoistyötä. Austin on laivastossa ja -
Sam tasapainoilee työn ja seurakunnan välillä.
Olen ylpeä siitä, mitä hän tekee merivoimien hyväksi.
Vastanaineina heidän taloutensa on ollut tiukilla.
Heillä ei paljon huonekaluja, mutta he päättivät odottaa Samin työpaikkaa.
Pärjäämme kyllä. Jonkin aikaa tekee tiukkaa, mutta pärjäämme.
Heidän innostuksensa hiipui, kun Sam ei saanutkaan työtä odotetusti.
Oli hieman stressaavaa nähdä rahan katoavan, vaikka tiesimme, -
että kaikki piti antaa Jumalalle.
Pillar Church pyysi CBN:nää avuksi.
Pastori Trace Martinez kertoi heille, että CBN maksaa automaksut ja -
vuokran kolmen kuukauden ajan.
90 päivää. Ei automaksuja. Ei vuokranmaksua.
Kaikki menee siihen, mitä tarvitsette saadaksenne elämänne raiteilleen.
Tästä on niin paljon apua.
Pastori Trace kertoi myös, että CBN ostaa heille uudet huonekalut.
Huonekaluja koko huoneeseen. Sänky, kaappeja, kaikkea.
Jännittävää. - Odottamatonta.
Pari suuntasi Ashley Furnitureen ostoksille ja noutamaan -
Ashleyn lahjoittamat tavarat. Pian Sam sai työtä.
Jumala on ollut uskollinen CBN:n ja Pillarin kautta.
Kiitos. Jos kuulut Klubi 700:aan, olet mukana auttamassa.
Tulossa vielä: "Se ei ole ohi ennen kuin voitat". Marilyn Hickey -
pitää tuota tärkeimpänä oppimaanaan asiana 50-vuotisen työnsä aikana.
Pysy kanavalla.
Usein kannamme taakkaa menneisyydestä.
Se vaikuttaa kaikkeen elämässämme.
Se estää meitä löytämästä todellista onnea.
Jumala ei tarkoittanut meitä elämään näin.
Voit vapautua taakastasi. Jumalan anteeksianto muuttaa elämän.
Soita meille.
Jokaisessa lapsessa asuu sankari.
Johtaja.
Ystävä toisille.
Hän, joka auttaa muita.
Hän, joka toimii oikein.
Unelmoi siitä, mitä voisi olla. Silti he tarvitsevat apuamme.
Mitä pitäisi tehdä?
Mitä pitäisi sanoa? - Mitä pitäisi tuntea?
Superkirja antaa vastauksia.
Esimerkit ovat lapsille tuttuja ja helppoja ymmärtää.
Se opettaa Jumalan sanaa lapsille. Liity Superkirja - kerhoon.
Saat uusimmat jaksot heti kun ne ilmestyvät.
Hanki Superkirja, ja katso kuinka ihmeitä tapahtuu.
Siitä asti, kun Marilyn Hickey tunsi kutsumuksensa, -
hän kohtasi esteitä. Lähinnä, koska oli nainen.
Hän kuitenkin kesti ja jatkaa yhä vahvana.
Marilyn Hickey on uraauurtava saarnaaja, joka ei koskaan -
ole antanut vaikeuksien pysäyttää evankelioimistaan.
Hän on käynyt yli 137 maassa, jopa vaarallisimmissa paikoissa -
tavoittamassa maanalaisia seurakuntia.
Kirjassaan "Se ei ole ohi ennen kuin voitat" -
Marilyn kertoo Jumalan uskollisuudesta ja -
rohkaisee sinua pitämään kiinni Jumalan antamista näyistä.
Marilyn Hickey, tervetuloa takaisin Klubi 700:aan.
Ihanaa olla täällä. Kiitos avoimista ovista.
Uusin kirjasi "Se ei ole ohi ennen kuin voitat" on täynnä tarinoita.
Veisitkö meidät Vietnamiin, missä salakuljetit Raamattuja?
Mitä tapahtui?
Vietnamissa saimme mennä kumiplantaaseille -
ja siellä oli yli tuhat työntekijää.
Yritimme saada sinne Raamattuja ja päästä puhumaan heille.
Miten se tehdään? Eivät he sano: -
"Jippii! Kristitty nainen opettaa täällä Raamattua".
Käytimme tilaisuutta hyväksi ja menimme Saigoniin ja -
sieltä kumiplantaaseille. Ajoin moottoripyörällä kumipuiden läpi -
ja siellä tuhat ihmistä istui maassa.
Ainoastaan tulkilla oli valo.
Annoin pelastusta, Pyhän Hengen kasteen, parannusta, -
ihmeitä, kaikkea. Kahden ja puolen tunnin jälkeen lähdimme.
Kuskimme oli odottamassa ja hän sanoi: "Poliisit kävivät täällä ja -
menivät syömään, koska ette olleet tulleet vielä". Eli täydellinen ajoitus.
Sinulla on ollut myös valtaisa sydän islamilaisia maita kohtaan.
Ne ovat paikkoja, joihin on vaikea päästä ja monia pelottaisi.
Mutta sinulle Jumala avasi ovia uskomattomalla tavalla.
Minulla on palvelus islamilaiselle maailmalle. Varsinkin nyt, -
kun olen vanhempi, koska he rakastavat vanhempia naisia.
Palasin juuri Egyptistä. Parantuminen on kuin kellon kutsu.
Ihmisiä parantuu ja todistamme ja sen jälkeen on jälkihoitotyö.
Meillä on ovela tapa harjoittaa jälkihoitotyötä ja perustaa kirkkoja.
Palataanpa lapsuuteesi. Monet papit voivat sanoa -
"Minut kasvatettiin kirkossa. Vanhempani olivat hartaita uskovia".
Näin ei ollut sinun tapauksessasi. Sinulla oli osin rankka lapsuus.
Oli toki hyvääkin, mutta monia asioita myös puuttui.
Muutimme Pennsylvaniaan sodan aikana.
Isäni alkoi rakentaa laivoja.
Asuntoja ei ollut, joten asuimme tädin ja sedän luona -
ja setäni alkoi ahdistelemaan minua.
En ymmärtänyt. En pitänyt siitä, mutta en tiennyt.
Sitä tapahtui melkein vuoden ajan.
Sanoit, että kaikki rakastivat häntä.
Lukuun ottamatta sitä, mitä hän teki sinulle.
En siis ymmärtänyt sitä, mutta en pitänyt siitä.
Mutta Jumala on hyvä, ja muutimme pois.
Meillä oli viimein paikka, missä asua, ja minä uudestisynnyin.
Menin nuorisoleirille ja otin Jeesuksen vastaan vapahtajana.
Löysit Kristuksen ja lopulta täytyit Pyhällä Hengellä, -
mutta Jumala itse asiassa käytti hyväksi jopa sitä hyväksikäyttöä -
jopa sydämessäsi, jotta ymmärtäisit muita kovia kokeneita ihmisiä.
Kerro siitä.
Se antoi minulle jotain, koska kun tämä tuli esiin, tulin sairaaksi.
Minulle tuli ongelmia. Neuvojat puhuivat minulle ja se tuli esiin.
Olit padonnut sen sisääsi.
Olin padonnut sen sisääni ja vapauduin siitä.
Olin pastorin vaimo monta vuotta, joten minulla on myötätuntoa.
Haluan ihmisten vapautuvan. Ajattelen usein niitä aikoja, -
asioita, joita patoamme. Jos vain antaisimme Jeesuksen parantaa.
Herra sanoi minulle: "Olin paikalla koko ajan. Luulit, etten ollut.
Olin paikalla koko ajan". Jumalan Sana.
Se, mitä Jumala on minulle tehnyt. Tunnen itseni Jumalan lemmikiksi.
Puhu sukupuoliongelmasta, koska ovet näyttivät suljetuilta, -
kun tunsit Jumalan kutsun elämässäsi.
Sinä vain kestit sitä, kunnes eräänä päivänä asiat muuttuivat.
Mikä muuttui?
Minulla oli ihana aviomies, joka aina rohkaisi minua.
Halusin tavoittaa eksyneitä ja Jumala sanoi: -
"Jos haluat tavoittaa eksyneitä, sinun pitää mennä heidän luokseen".
Aloitin Raamatun kotiopetuksen. Kuppi kahvia, keksi ja Raamattu.
Ryhmiä kertyi 22.
Sitten aloitimme yhden illalla ja pääsin silloin mediaan.
Avasit oven, jonka Jumala antoi.
Oli se miten pieni tahansa ja olit uskollinen ja jatkoit.
Puhut kirjassasi paljon muustakin.
Mitä haluat ihmisten saavan kirjastasi?
Ettemme anna periksi. Minä olen 88-vuotias.
Minulle on enemmän avoimia ovia, koska olen vanha nainen.
Islamilaisessa maailmassa rakastetaan vanhoja naisia.
Mietin, miksi luovutamme? Miksi vetäydymme eläkkeelle?
Ihmiset kysyvät: "Milloin siirryt eläkkeelle?" Sanoin: -
"Minä olen eläkkeellä". "Miten niin? Matkustelet koko ajan."
Sanon: "Eläköityminen on sitä, että tekee, mistä pitää".
Valmistaudun matkustamaan muslimimaihin parannuskokouksiin.
Odotan innolla, mitä Jumala antaa. Rohkaisen ihmisiä. Älä luovuta.
Älä istu keinutuolissa. Nouse ylös. - Jatka matkaa.
Pat sanoo: "Käytä tai menetät sen".
Miksi näet paljon ihmeitä?
Miksi luulet Jumalan liikkuvan niin voimakkaasti?
Parantaminen on lasten leipää. Joskus ihmiset ajattelevat: -
"Ei minulla ole parantamisen lahjaa", mutta Sana parantaa.
Parantaminen vetää puoleensa muslimimaissa, hindumaissa, -
siellä, missä ihmiset eivät usko Jumalaan.
Parantaminen ei ole sitä, mitä tunnet. Hän on parannus.
Kun sanot: "Tule ja parane", ja minä pukeudun kuten he, -
he tulevat ja paranevat ja uudestisyntyvät.
Marilynin elämästä ja työstä kerrotaan paljon hänen kirjassaan.
"Se ei ole ohi, ennen kuin voitat" Saatavana koko maassa.
Ihanaa olla täällä.
Seuraavaksi vastaamme katsojakysymyksiin.
Muistele, millaista oli olla lapsi. Uskoit sinulle kerrotut tarinat, -
ja maailma näytti olevan täynnä mahdollisuuksia.
Mihin tarinoihin maailman orpolapset uskovat?
Meistä Raamatun kertomus on ainoa, joka on uskomisen arvoinen.
Uskomme, että jokaisen lapsen pitäisi voida unelmoida, -
muuttaa vaikeudet mahdollisuuksiksi, luottaa Jumalan lupauksiin -
ja löytää paikkansa kaikkein suurimmassa kertomuksessa.
Heillä on koko elämä edessään. Maailma on heille avoinna.
He etsivät kertomusta, johon uskoa. Me kerromme sen heille.
Oletko mukana?
Sinulla on kaikki, minkä piti tehdä sinut onnelliseksi.
Lupaava ura, paljon ystäviä ja kasvava perhe.
Elämä on silti tyhjää. Jotain puuttuu.
Vain Jumala voi tuoda tarkoituksen elämään.
Onnellisuus tulee Hänen tuntemisestaan.
Katso ohjelmastamme, kuinka Hän voi muuttaa elämäsi.
Valmiina kysymyksiin? - En tiedä.
Vyöt kiinni. Täältä tullaan.
Lynn sanoo: "Naisten raamattutunti, jolla käyn, -
näyttää menevän sivuraiteille. Jokaisella on toki mielipide, -
mutta jotkut ovat New agea.
Minusta johtajan pitäisi viedä asiat takaisin raiteilleen raamatullisesti -
ja tuomita tällaiset ajatukset. Onko neuvoja?"
Ensimmäinen neuvoni on, että älä tuomitse jonkun mielipiteitä.
Se ei johda mihinkään. Itselläni on tapana sanoa -
etten ole koskaan väitellyt ketään taivaaseen.
Ensinnäkin sinun pitäisi iloita.
Ihmiset ovat kokoontuneet lukemaan Raamattua.
He ovat siitä samaa mieltä. Jos jollakulla on mielipide, kysy.
"Mitä mieltä olet tästä raamatunkohdasta?
Mitä Raamattu sanoo siitä?"
Näin saat heidät miettimään omaa mielipidettään.
Vaikeinta on muuttaa jonkun mielipidettä. Älä tee sitä.
Anna heidän tehdä se itse. Todista.
Mitä sinun pitää todistaa? Uskoa ja rakkautta, joka on Kristuksessa.
Se toimii aina.
Toimiiko heidän ajama oppi?
Sinulla on joitain, joka toimii.
Jeesus rakastaa parantamista, pelastamista, -
jokaisen ihmisen tarpeiden tyydyttämistä.
Tuo se esiin. Älä murehdi, mitä johtajan pitäisi tehdä.
Ole vain tehokas todistaja.
Hyvä vastaus. - Vaikka en ollut valmis.
Saat kympin.
Bruce sanoo: "Rukoilen Taivaalliselta Isältämme -
siunausta perheelleni ja ystävilleni päivin ja öin.
Pyydän Häneltä apua terveysongelmiini.
Minulla on silti terveysongelmia. Pyydänkö Häneltä liikaa?
Bruce, älä listaa kaikkea, mitä teet. Se ei johda mihinkään.
Rukousvastaukset tulevat uskosta. Jumala arvostaa aina uskoa.
Hän odottaa sitä ja Hän on kanssasi. Jeesus on jo antanut -
vastauksen kaikkiin tarpeisiin. Hän on jo parantanut.
Aloita kysymällä: "Pyydänkö väärin?" Se on raamatullista.
"Pyydätkö Raamatun mukaan?" Parannusrukoukset ovat aina -
raamatunmukaisia, joten siihen vastaus on kyllä.
Pyydätkö oikealla tavalla? Jos sanot: "Jumala, miksi et paranna minua?",
Hän vastaa: "Mitä kohtaa rististä et ymmärtänyt?"
Ala rukoilla: "Herra, auta epäuskoani. Haluan uskoa".
"Haluan saada sen, mitä olet jo minulle antanut."
Odota tuleeko läpimurto sen jälkeen.
Kyse ei ole ahkeruudesta, vaan uskosta.
Jos sinulla on ongelmia uskon kanssa, hanki apua siihen.
Päätämme ohjelman Psalmi 46:teen: "Heretkää ja tietäkää, että -
minä olen Jumala, korkea kansojen keskellä, korkea maan päällä".
Ilo tuottaa toimintaa. Se on viehättävää.
Se aloittaa ketjureaktion. Tuottaa tyytyväisyyttä.
Rakastan, miten tämä ilo saa minut liikkumaan.
Minulla on ilo.
Tanssin, koska olen iloinen.
Liikun, koska tunnen sen.
Iloa sydämessä
Tanssin, koska tunnen sen.
Liikun, koska tunnen sen.
Iloa sydämessä
Kun tarvitset kuuntelijaa, -
Rukouspalvelijat ja sielunhoitajat päivystävät puhelinlinjoilla.
Soita rukouspuhelimeemme.
Suomennos: Maiju Santala