KLUBI 700
Steven-Patric oli 56-aastane, kui kaalus 172 kg
ja elas invaliidsuspensionist.
Ta elu oli kaugel ajast, mil ta oli profitasemel kulturist.
Olukord oli nii hull, et ta otsustas end surnuks juua.
Kuid seda võimalust ta ei saanudki.
Steveni jaoks on õues tegutsemine olnud alati lohutav.
Noore poisina olid Michigani metsad talle pelgupaigaks.
Ma kas elasin hirmus või siis olin omaette.
Õu oli kõik, mis mul oli. See oligi mu mängumaa.
Õu oli ka turvaline koht, kuhu pageda vägivaldse isa eest.
Steveni vanemad lahutasid, kui poiss oli 5-aastane.
Steven süüdistas nii selles lahutuses kui isa vihahoogudes ennast.
Tundsin, et ma pole piisav ega mitte midagi väärt.
Tundsin, et keegi ei taha mind.
Nii lõin endale oma maailma.
Maailma, kus Steven oli ise kõige keskpunktiks.
Steven rabas nii nooruki- kui täiskasvanueas tööd teha,
et tõestada enda kui mehe väärtust.
Mees pidi ju töötama ja elatist teenima.
Ja ega muud mu elus olnudki.
Korralik töö tegemine ja lõbutsemine - olin väga osav neis kahes.
Väga osav.
Lõbutsemine aga tähendas ka joomist ja kaklemist,
mille kaudu tõestada, et tema oli parim.
20'ndate eluaastate alguses abiellus Steven Pamelaga
ja sai ka isaks.
Ühtlasi alustas ta tööd müügi alal.
Kuid ta leidis veel midagi, millega oma ego upitada - kulturismi.
Taaskord rabas ta selle nimel, et olla parim.
Ma muudkui võitsin ja võitsin ja mu ego oli laes.
Rind oli uhkusest nii kummis, et mahtusin vaevu uksest sisse.
Üha kasvav enesekindlus aitas kaasa ka ta müügitöö edukusele.
Kuigi Steven ei nautinud kunagi kontoritööd ega ülikonda-lipsu,
tegid rikkalik sissetulek ja teiste kiitus selle tasa.
Va ühe asja.
Mida rikkamaks ja edukamaks ma sain,
seda õnnetumaks ma muutusin.
Sest Steveni sees oli endiselt haiget saanud, vihase poisi süda.
Mu enesehinnang oli väga madal
ja ma ei arvanud, et oleksin midagi väärt.
Nii arvasingi, et kõigi nende asjade saavutamine
aitab mul leida ka väärtuse tunde
ja tõsta tasandile, kus tunneksin end hästi.
Kuniks ühe õhtuni, kus Steven oli taas baaris joomas
ja üks mees ütles inetult ta naise kohta.
Sellest piisas, et Steven käima tõmmata
ja jälitada seda meest telefoniputkani.
Ta tundis end tänu purunematule klaasile kindlana,
aga asjatult.
Lõin selle klaasi puruks nii et silm ka ei pilkunud.
Küll aga lõikas see läbi
mu parema käe üheksa kõõlust, närvi ja arteri.
See vigastus lõpetas Steveni 7-aastase kulturisti karjääri.
Samas pidi ta jätkama vihatud tööd, olles ise täis viha ja valu.
Nii hakkas ta veelgi enam jooma.
See tekitas minus hea tunde ja ma ei tahtnud, et see kaoks.
See surus alla kogu mu masenduse ja ärevuse
ning mõtted sellest, et mulle ei meeldi olla müügimees.
Lõpuks jõi Steven juba iga päev.
Ometi püüdis ta padujoodikuna hoida kinni oma haprast egost.
Kohtlesin oma naist täiega halvasti,
oodates, et ta täidaks kõik mu vajadused.
Kui aga miskit valesti läks,
ei saanud ma ju ennast süüdistada, sest mina ei eksinud ju kunagi.
Kõik, mida ma tegin, oli mu enda meelest hea,
sest ma olin ju mees.
2012. aastaks ehk 20 aastat hiljem oli Steven kaotanud mitmeid töökohti,
ta abielust olid järgi vaid riismed ja ta tervis tegi taandkäiku.
Ta kaalus 56-astaselt 172 kg ja elas invaliidsuspensionist.
See oli minu langus.
Olin koguaeg purjus, et ei peaks tegelema elu reaalsusega.
Peeglisse vaadates ei tundnud ma end enam äragi.
Nii otsustaski Steven end surnuks juua.
Seda võimalust aga ei tulnud.
Olles 15. märtsil, 2012. a. joonud ära oma hommikuse viinadoosi
kuulis ta üht häält.
"Sa ei ole sina isa ja sa püüad hävitada end.
Kuid su elu ei ole sinu kätes ega sinu võtta."
Kui Steveni olemine selgines, ta teadis, et see oli Jumala hääl.
Hüüdsin Jumala poole, öeldes:
"Aita mind ja ära lase mul selliselt surra!
Mõeldes selliselt, nähes välja selliselt
ja kõik tundmas mind selliselt."
See olnuks see pärand, mille oleksin maha jätnud.
Nii palusingi Jumalat, et Ta ei laseks mul surra.
Nägin, kes ma olin ja kelleks olin saanud.
Nii küsisingi: "Issand, Jeesus, mida ma teen?
Tunnen su tingimusteta armastust
ja ka alistun Sulle tingimusteta."
Steven pani pudeli käest ja haaras Piibli järele.
See teekond viis ta tema ihu, südame ja purunenud suhete tervenemiseni.
Jumal taastas mu eneseväärikuse.
Ühtlasi oli mul vastutus nii oma naise, laste kui kogu kogukonna ees.
Nii leppiski Steven ka oma naise ja perega ära,
leides rohkelt rahu ja Isa armastust ka õues viibimisest.
Ma ei arvanud, et oleksin sellist imet väärt,
aga Jumal ütles, et olen enamatki väärt.
Sa tõesti oled enamatki väärt.
Väärt hinda, mille Jeesus sinu eest maksis.
Ta andis oma elu su eest
ja selles peitubki Tema tingimusteta armastus.
Paulus ütleb: "Ent Jumal osutab oma armastust meie vastu sellega,
et Kristus on surnud meie eest, kui me alles patused olime."
Miks Ta suri?
Sest oled nii väärtuslik Ta jaoks,
et Ta tahab veeta terve igaviku koos sinuga.
Seetõttu Ta andiski oma elu.
Jesaja 53 on öeldud,
et Jeesus ohverdas oma hinge ohvriks me pattude eest.
Nähes aga oma järeltulijaid, kogeb Ta rahuldust oma hinges.
Sa pakud Jeesusele rahuldustunnet, kui ütled Talle "jah".
"Jah, Issand.
Tule mu ellu
ja tee mind taas uueks.
Muuda mind selleks, kellena mind algselt oled näinud."
Sest see on see, mille eest Jeesus oma elu andis.
Kui oled Steveni kombel alla andnud ega näe enam millelgi mõtet,
siis mõte on siiski järgmine -
Jumalal on sinu jaoks lootust ja oma kindel eesmärk.
Tal on plaanid su elu jaoks ja palju head, millest osa saada.
Ta tahab täita su südameigatsused ja anda sulle kõike head.
Kõige enam aga tahab Ta kinkida sulle igaviku.
Igaviku koos Temaga.
Kui seda soovid, pead tegema sama, mida Steven tegi,
öeldes: "Issand, ma võtan vastu su tingimusteta armastuse
ja annan oma elu tingimusteta Sulle."
Kui oled selleks valmis, kummarda oma pea koos minuga,
et paluda üks lihtne palve.
Sest kõik, mida Jeesus tegi Steveni heaks,
seda Ta teeb ka sulle.
Ta muudab sind, andes sulle väärtuse ja eesmärgi;
andes sulle rõõmu ja elu.
Kui vaid palud.
Palu siis koos minuga.
Jeesus,
ma võtan vastu Su tingimusteta armastuse
ja annan ka tingimusteta oma elu Sulle.
Ma ei taha enam elada oma tahte kohaselt,
vaid ma tahan elada Sinu tahte kohaselt.
Nii et Jeesus, ma avan oma südame Sulle
ja palun, et tuleksid sisse.
Palun, et andestaksid mulle kõik mu eksimused
ja muudaksid mind taas uueks.
Jeesus, ma tahan järgida Sind kõik oma elupäevad.
Kuule mu palvet ja vasta sellele palun,
sest palun seda Jeesuse nimel."
Isa, palun et ristiksid neid palvetajaid oma Vaimu ja armastusega.
Las nad kogeda, et nende palvet on kuuldud
ja et see saab vastatud juba täna.
Tee seda Issand, sest palume seda Jeesuse nimel,
aamen.
Kui palusid koos minuga,
anna sellest TV'le teada helistades 44 22 227.
Nüüd aga sõna Terryle.
Järgmisena sinise-koodi lugu haiglast,
kus üks naine oli hüübiva verega surma piiril.
Olukord oli nii hull, kui üldse olla andis.
Ta vajas elus olemiseks absoluutselt erinevate masinate abi,
sest ta vererõhk polnud piisavalt kõrge,
et hoida teda elus.
Kuidas see naine siis ikkagi haiglast koju sai,
olles täna tervem kui eales varem?
See selgub veidi aja pärast.
Minge kõike maailma ja tehke jüngriteks kõik rahvad.
Jumal lõi alguses taeva ja maa
ja see kõik oli hea.
Ta lõi meid tundma Teda
ja elama ühtse perena.
Kuigi Ta armastas igat rahvust, suguharu ja üksikisikut,
pöörasime me selja Ta armastusele.
Meie patt lahutas meid Temast.
Kuid Ta ei unustanud meid.
Jeesus Kristus lahkus taevast, et olla koos meiega.
Ta löödi risti ja Ta suri meie pattude eest.
Kuid Ta tõusis surnuist ja elab täna taas.
Jeesus tuleb taas tagasi ja me ootame seda päeva.
Seniks aga jagame Jumala armastust inglise keeles,
hispaania,
saksa
ja pranstuse keeles,
et iga inimene võiks leida tee meie Päästja - Jeesuse juurde.
See on meie missioon,
meie kirg
ja meie tulevik.
CBN’i ESIMESED 50 AASTAT
Viibides St. Anthony haiglas
oli Julie 14-minutiks sisuliselt surnud.
Ta sai insuldi, ta süda seiskus ja ta siseorganid lakkasid töötamast.
Arsti sõnul oli olukord nii hull kui üldse olla andis,
kuid üks asi töötas siiski Julie kasuks -
50 palvesõdurit haigla ooteruumis.
12. juuni varastel hommikutundidel
ärkas 16-aastane Reagan üles ega suutnud enam uinuda.
Olin täiega ärkvel, kuniks sain telefonikõne.
See oli mu ema.
Kõik, mida ta suutis öelda, oli: "Aita mind, ma ei saa hingata."
Reagan tormas esikusse,
kust leidis oma suitsetava ja astmaatikust ema eest
ahmimas õhku.
Palusin pidevalt mõttes: "Jumal, palun aita!"
Tundus, et ta minestab kohe ära, mispeale helistasin 112.
Meedikud viisid naise kiiresti St. Anthony haiglasse.
Enne haiglasse minekut
käskis isa Reaganil ja ta kaksikõel jääda koju venna juurde.
Isa ütles: "Andke meile tund aega ja emaga saab kõik korda.
Oleme peagi tagasi, nii et ärge ajage venda üles."
Haiglas aga polnud naisega midagi korras.
Ta kopsud ei allunud ravile.
Ta olukord läks hingamisravi peale veelgi hullemaks
ja ta hapnikuvarud kukkusid kokku,
mispeale ta minestas ära ja teda pidi hakkama elustama.
Julie viidi intensiivravi osakonda, kus ta sai insuldi.
Kelli, kes oli pea 20 aastat olnud ta sõber,
oli vanemõena valves.
Olin seal koha peal, tehes talle kunstlikku hingamist.
Samas aga jätsin juba hüvasti.
Kui 10 minuti möödudes polnud midagi muutunud,
muutus mu killuke lootust täielikuks lootusetuseks.
Julie pere ja sõbrad kogunesid aga haiglasse palvetama.
Me palved olid lihtsad. "Jumal, palun aita!
Teame, et näed seda kõike ja oled meiega. Palun aita!"
Siis aga selgus, et Juliel oli tekkinud
dissemineeritud intravaskulaarne koagulatsioon
ehk olukord, kus ta veri hüübis ebanormaalselt.
Inimesed ei ela seda tavaliselt üle,
sest nad võivad saada tugeva insuldi tänu ajus tekkinud trombile.
Nii oli ta ellujäämise lootus üliväike.
Olukord oli nii hull, kui üldse olla andis.
Ta oli aheldatud kõikvõimalike masinate külge,
et püsida elus,
kuid ta vererõhk polnud piisavalt kõrge,
et hoida teda elus.
Dr Blairil oli raske seda uudist edastada.
Nii Julie kui ka enda perele.
Olin selleks ajaks tundnud Juliet 10 aastat.
Nii et, kui mu naine suri,
leidsid mu lapsed suurimat tuge just Julielt.
Nii et...
Julie kaksikud mängisid olulist rolli,
et hoida läbi leinaaja mu kaksikuid mõistuse juures,
nii nagu mindki.
Ja nüüd pidin ma oma lastele uuesti teatama,
et üks nende suurimaid toetajaid ja nende parimate sõbrannade ema
on suremas.
Meile öeldi, et ema ei jää enam järgmise hoo ajal ellu,
mistõttu meil soovitati minna ja jätta temaga hüvasti.
Me aga ütlesime: "Ei, ta tuleb sellest välja."
Sest teadsime, et Jumal kannab hoolt me eest.
Ajal, mil pere oli Julie juures,
kogunes enam kui 100 inimest intensiivravi ooteruumis ja koridorides,
et avaldada oma toetust ja palvetada.
Inimesed palusid nii koos kui eraldi.
Me koguduse inimesed olid tunde koos meiega, palvetades.
Nähes ooteruumis 50 inimest,
kes kõik uskusid palve väesse
ja sellesse, et Julie saab siiski kuidagi terveks.
See oli hämmastav!
Julie elas küll öö üle,
kuid arstid ei andnud ta taastumise osas lootust.
Osad ta ribid olid elustamisest murtud, mistõttu ta ei saanud ise hingata.
Ühtlasi olid ka ta neerud üles öelnud.
Kuigi ema elas esimese öö üle,
hakati meid siiski ette valmistama,
et ta võib jääda vegetatiivsesse seisundisse.
Julie viidi kunstlikkusse koomasse
ja viidi dialüüsi tegemiseks teise haiglasse.
Dr Blair juhtis seal pea tosina arsti tööd,
kes olid määratud kandma hoolt Julie eest.
Nüüd palvetati Julie eest juba üle USA.
Julie olukord paranes
ja jätkas paranemist järgnevate nädalate jooksul.
Teadsin, et Jumal oli see, kes oli iga positiivse muutuse taga.
Julie neerud hakkasid lõpuks taas tööle
ja olles pea kuu aega olnud koomas, ärkas ta taas üles.
Mul polnud ärgates aimugi, kaua olin seal lamanud
või mis üldse oli juhtunud.
Ma ei teadnud ka, millest mu pere ja sõbrad olid läbi läinud.
Küll aga mäletab Julie, et ta oli olnud koos Jeesusega.
Ma ei oska kirjeldada, kus ma olin,
kuid ma kogesin tohutut rõõmu ja rahu.
Ei mingit kaost.
Täiesti kirjeldamatu!
Peale kolme rasket kuud taastus Julie imeliselt
ja sai haiglast koju.
Täna töötavad ta süda, kopsud ja neerud täiesti normaalselt
ja ta on täielikult vaba oma suitsetamis-sõltuvusest.
Julie ja ta lähedased
panevad ta ellujäämise vaid ühe asja arvele
ja selleks on palve.
On tõeline ime, et ta on elus ja terve,
naerab ja naeratab.
Ma ei usu, et ta oleks ilma nende palveteta täna siin.
Mu eest palvetasid nii need, keda tean kui ka need, keda ei tea.
See on ka ainus põhjus, miks olen täna siin.
Kõik, kellega olen Julie teemaga seoses rääkinud,
siis keegi pole näinud tema seisus inimest
haiglast elusana lahkumas.
Mitte kunagi.
Julie on tänulik iga uue päeva eest
ja oma lähedasema suhte eest Jeesusega.
Jeesus küll juhatab meid,
aga me peame peatuma, et Teda kuulata ja tähele panna.
Usun, et Jumal võttis meilt kõik peale üksteise ja palve,
kuni meil ei jäänud muud üle, kui vaid loota Tema peale.
Julie ütles nii huvitavalt,
et Jeesuse ligiolus polnud kaosele enam kohta
ja et Jumal räägib meiega, aga me peame peatuma ja kuulama.
Me kõigi elus on asju,
mille osas vajame Jumala puudutust ja tegutsemist.
Vajame sageli, et Ta lihtsalt sekkuks
me hullumeelsesse, kaootilisse segadusse.
Tema aga tahab, et peatuksime ja kuulaksime Teda.
Sest seda tehes keskendume Tema suurusele ja võimekusele;
Tema kättesaadavusele.
Jumal kuuleb meid, nii nagu meie kuuleme Teda.
Palve muudab olukordi ja seetõttu palume siin saateski,
sest see muudab võimatu võimalikuks.
Jumal saab muuta asju, mida inimene ei suuda.
Tean, et teilgi on muresid ja vajadusi,
isegi, kui need pole nii tõsised, kui Julie olukord oli.
Jumal kuuleb ikkagi ja teab kõike,
mistõttu tahame paluda ka teie eest täna.
Enne seda aga veel julgustuseks Marioni lugu,
kelle põlv tegi 30 aastat kohutavat valu,
tuues kaasa ka podagra ja mingid kasvajad,
mis jäid isegi peale operatsioone alles.
Kord vaadates Klubi 700,
kuulis Marion saatejuhte palvetamas põlve täieliku taastumise eest.
Järgmisesse MRT'sse minnes selgus, et ta põlv oli puhas kõigest "jamast".
Juhuuu! - Vaid Jumal saab seda teha.
Naomi käis kepiga ja oli küürus.
Ta oli kõigest 63-aastane, aga saanud diagnoosi
taandarenevate diskide ja psoriaatilise artriidi kohta.
Naomi vaatas 2019. a. aprillis Klubi 700 saadet
ja kuulis seal Terryt palvetamas: "Kellegi põlv vajab loovat imet.
See puudutab su alaselga -
selgroo alumist osa, mis kinnitub sabakondile.
Osadel sul selgroolülidel puudub aga polster
ja nii põhjustab see rohket valu.
Jumal aga tervendab su just praegu ühel väga looval moel.
Võta see vastu ja ole terve!"
Naomi uskus sellesse ega koge enam valu, ei käi kepiga
ja suudab seista täiesti sirgelt.
Tänu Jumalale! - Just, tänu Jumalale!
Jumala jaoks pole miski võimatu, nii et olgu see lugu teile julgustuseks.
Jumala jaoks pole miski võimatu.
Inimese jaoks on teatud asjad võimatud,
aga Jumala jaoks mitte kunagi.
Nii et sirutugem siis Tema ülimate võimaluste poole.
Meil on see võimalus.
Jumala arm võimaldab meil minna julgelt Tema armutrooni ette,
et saada vastused oma palvetele.
Nii oleme usus ühel meelel ja sa saad liituda meiega.
Piibel ütleb, et kus 2-3 on ühel meelel,
siis mida iganes nad paluvad, see sünnib neile
tänu Isale, kes on taevas.
Nii et uskugem siis ühel meelel Jumalat,
sirutudes Tema poole.
Pane oma käsi oma haige koha peale
ja me oleme sinuga palves ühel meelel,
uskudes, et Jumal teeb kõik ülejäänu.
Palugem.
Issand, me sirutume usus Su poole,
paludes, et Sa sirutuksid nende poole, kes vajavad täna tervenemist.
Issand, Su silmad uitavad üle maa,
et leida neid, kellele ilmutada oma tugevust
ja neid, kelle südamed on ustavad Sulle.
Issand, me tahame olla Sulle ustavad
ja usume Su vankumatusse armastusse
ja võimesse teha võimatut.
Sest sinuga koos on kõik võimalik.
Siruta siis oma käsi, et saata korda imesid ja tunnustähti,
et taastada, tervendada ja muuta kõik uueks.
Me palume seda Jeesuse nimel.
Kellelgi Agnesel on probleeme parema lõualuuga.
Tee oma suu pärani lahti, et näha, et oled täielikult terveks saanud.
Sa koged, kuidas Jumal puudutab su lõualuud, kuni kõrvataguseni välja
ja muudab selle täienisti uueks.
Mitmel inimesel on probleeme
lõualuu taandumise ja välja kukkuvate hammastega.
Jumal aga saab tervendada ja taastada
ning see mure taandub just praegu.
Ole terve ja terviklik Jeesuse nimel.
Sa vaatad meid praegu ja palud kaasa koos meiega,
olles samas hirmunud.
Oled kogenud tohutut vaimset segadust
ja kardad, mida see kõik tähendab.
Jumal taastab su võime mõelda selgelt
ja sa ei koge enam seda segadust.
Ei mingit mõtete möllu ega arutelu, miks või mis sa oled.
Tänasest alates ei koge sa seda enam kunagi, Jeesuse nimel.
Usun, et päris mitmed kannatavad piina
seksuaalse kuritarvitamise tõttu oma lapsepõlves.
Mälestused sellest piinavad sind ja sa koged end jälle abituna.
Sa vajad vabastust sellest,
mistõttu ole vaba sellest piinast Jeesuse nimel!
Ole vaba hirmust ja häbist, Jeesuse nimel
ning saagu uuendatud su seesmine olemus
ja ihu, hing ja vaim.
Ole uuendatud Jumala väe läbi ja saa täiesti vabaks,
et elada õnnelikku ja rõõmsat elu
ja teada, et su tulevik on Jumala kätes.
Saa vabaks sellest kõigest, Jeesuse nimel!
Kellelgi on mingi kummaline olukord ja ma ei tea, kuidas seda nimetadagi.
Su süljenäärmed ei tööta enam, mistõttu su suu kuivab pidevalt
ja sa ei saa süüa ega neelata teatud toite.
Jumal taastab su tervise ja su suu niiskus taastub.
Ühtlasi saad süüa ja rääkida selgelt.
Kogu see ebamugavustunne kaob Jeesuse nimel.
Kellegi silmas on lõhkenud veresoon,
kuid see saab nüüd tervendatud ja su silm näeb jälle selgelt.
Nii su nägemine kui kõik muu muutub jälle normaalseks.
Kõik saab taastatud ja tervendatud just praegu,
Jeesuse nimel.
Kõik valu ja ebamugavustunne kaovad just praegu, Jeesuse nimel.
Takistus kurgus kaob just praegu Jeesuse nimel.
Issand, me täname Sind, et Sina oled tervendaja ja päästja.
Sa tulid, et puhastada, vabastada ja tervendada meid.
Kõige olulisem aga - Sa tulid meid päästma.
Aitäh kõige eest, mida teed Jeesuse nimel, aamen!
Kui Jumal on sind puudutanud, jaga sellest meiegagi.
Tea, et Jumal tahab tervendada ja teha vabaks.
Ta tahab päästa ja vabastada ja on vaid ühe palve kaugusel.
Kõik, mida vaid tegema pead, on sirutuma Ta poole.
Jeesus ütles väga selgelt, et jumalariik on käe-jala ulatuses
ehk siis siin samas ja just praegu.
Muuda oma mõtteviisi ja usu seda head sõnumit.
Võime uskuda juba praegu, et Ta suri me eest ja vabastas meid.
Nii et, kui vajad eestpalvet, helista TV7'sse 44 22 227.
Lõpetuseks aga Luuka 5:17:
"Ja Issanda vägi oli Jeesuse peal haigete tervendamiseks."
Kõike head, olge õnnistatud ja näeme taas!
Meenuta hetkeks, mis tunne oli olla laps.
Sa uskusid igat lugu, mida sulle räägiti
ja nägid maailma kui lõpmatute võimaluste paika.
Milliseid lugusid aga maailma orvud usuvad?
Usume, et Piibel räägib ainsat lugu, mis on väärt uskumist.
Usume, et igal lapsel peaks olema võimalus unistada
ja pöörata kõik väljakutsed võimalusteks.
Võimalus seista Jumala tõotustel
ja teada oma kohta maailma suurimas loos.
Neil on veel terve elu ees.
Maailm ühes lõputute võimalustega on nende päralt.
Nad otsivad lugu, mida uskuda
ja meie räägime neile selle loo.
Haridus, toitmine, jüngerdamine, kogukonna muutmine,
hool perede eest ja võitlus inimkaubandusega.
Kas liituksid meiega?
Kinkides lootust ja tõotades armastada.
ORVU TÕOTUS
Kui vajad rääkida kellegagi, kes hoolib,
helista 44 22 227 või kirjuta palve@tv7.ee
Tõlge: Anne-Ly Raukas