KLUBI 700
Sonica lapsepõlv meenutas pigem õudusunenägu.
Ta elas 4-eluaastani narkomajas ühes oma narkomaanist emaga.
Ülejäänud lapsepõlv möödus tal aga kasuperedes.
18-aastaselt astus ta aga hävitavasse suhtesse,
mis viis ta murdumiseni.
Sonica meenutab oma tormist lapsepõlve
ja sellest lähtuvat häbi, mis saatis teda aastaid.
Me elasime sõna otseses mõttes narkomajas.
Mu ema käis vanglast sisse-välja
ja ma ei tea tänaseni, kes mu päris isa on.
Sonica oli 4-aastane, kui politsei nende maja läbi otsis
ja avastas, et ta on alatoidetud
ja teda on nii füüsiliselt kui seksuaalselt kuritarvitatud.
Nii saadeti Sonica koos vennaga kasuperre.
4 aastat hiljem adopteeris neid aga uus pere.
Iga kasupere kasvatas Sonicat vastavalt oma kristlikele väärtustele.
Mulle räägiti alati Jumalast ja sellest, et peame käima kirikus.
Sellest, et on üks kõrgem jõud, kelle moodi peame püüdma olla.
Kuid mul endal puudus isiklik suhe Jeesusega.
Sonica otsis 18-aastaselt ühelt vanemalt mehelt armastust
ja jäis temast ka lapseootele.
Tegu aga oli mürgise ja vahel ka vägivaldse suhtega.
Püüdsin endiselt saada sotti, kes ma olen
ja leida kellegi, kes mind armastaks.
Püüdsin endiselt terveneda ja kogeda inimlikku armastust,
millest mul oma vanemate puhul vajaka jäi.
Paar läks 2 aastat hiljem lahku
ja Sonica läks endast välja, kui mees kord lapsele järgi tuli.
Kui nende tülid läksid üle füüsiliseks kakluseks,
mõistis ta, et ta elu liigub vales suunas.
Mu mees tuli me pojale järele, et temaga nädalavahetust veeta
ja tal oli ka üks noor naine kaasas.
Kuigi me polnud enam paarina koos, süttis siiski midagi mu sees.
Nii leidsin end vannitoas nutmas,
mõeldes: "Elus peab olema midagi enamat kui vaid see."
Langesin enne magama minekut sõna otseses mõttes põlvili,
tehes seda üle pikkade aastate esimest korda.
Hüüdsin lihtsalt Jumala poole, paludes, et Ta näitaks mulle kedagi,
kes armastaks mind selliselt nagu ma seda väärin.
Järgmine päev oli pühapäev
ja mu nõbu ütles,
et läheb kolmandat korda ühte kogudusse,
kutsudes mindki kaasa.
Mäletan, kuidas läksime kiriku sissekäigu suunas
ja seal väljas seisis üks mees.
Pöördusin oma nõo poole ja ütlesin: "Jumal ütles, et see on mu mees."
Ta vastas: "Hull oled või?
Peaksid siin Jumala ja mitte meeste pärast olema."
Ja ma vastasin: "Jumal ütles mulle, et see on mu mees."
Teadsin, et ta on kuidagi teistsugune.
Kogesin temas midagi, mida polnud kunagi varem kogenud.
Nii vahetasime ka peale teenistust telefoninumbreid.
Tegu oli pastori pojaga.
Peale 6 kuud kestnud kohtinguid nad abiellusid.
Ma hakkasin kuidagi mängima kogudust.
St et käisin küll koguduses ja ülistasin-kiitsin Jumalat,
olles kaasas ka naistetöös ja muudes tegevustes,
aga mul polnud ikkagi tõelist suhet Jeesusega.
Sonica ei osanud oodatagi,
et külalisjutlustaja võiks ta eestpalvele kutsuda.
Ta rääkis mu ellu, öeldes, et Jumal tahab kasutada mind.
Aga mitte katkise naisena.
Nii mõistsin ka esimest korda, et ma olengi katkine naine.
Ja isegi, et olin leidnud armastuse, mille pärast olin palvetanud;
isegi, et olin abielus ja mul oli abikaasa,
siis see kõik ei tervendanud mind asjadest, millest olin läbi läinud.
Sonica alistus lõpuks Jumalale
ja märkas ajapikku, kuidas ta murtud süda sai terveks.
Jumal ütles mulle väga selgelt: "Su tervenemisprotsess on lõppenud.
Nüüd aga vajan, et sa ei tunneks enam häbi."
Mõistsin korraga, et kõik need asjad, millest olin läbi läinud -
kõik need aastad täis valu ja nuttu,
olid toonud mu punkti, kus Jumal ütles:
"Nüüd on aeg, et teeniksid mind terve ja terviklikuna
ja alistaksid end mulle."
Langesin sel samal hetkel oma elutoa põrandale põlvili
ja alistasin oma elu Jumalale.
Sel hetkel teadsin ka, et mul on nüüd päris enda suhe Jeesusega.
Sellest hetkest alates on Sonica vaid edasi liikunud.
Ta on Joosuaga olnud abielus 11 aastat,
tehes koos temaga jumalariigi tööd.
Ta on motivatsioonikõneleja ja kasulaste eestseisja.
Ta seisab ka nende laste eest, kelle vanemad on vangis.
Ühtlasi rajas ta fondi "Mitte häbenev", mille eesmärgiks on võimestada naisi.
Ta ei häbene enam oma minevikku,
vaid on võtnud selle omaks
kui tunnistusena Jumala väest tervendada ja teha terviklikuks.
Mind rõõmustab kõige rohkem võimalus
näidata oma lastele end naisena, kes ma täna olen.
Nad on näinud mind murtud naisena ja mitmeid kordi nutmas,
aga täna näevad nad ka Jumala tööd mu elus.
Kõik see, mis mind kunagi häbistas,
pannes mind häbenema selle pärast, kes ma olin,
siis Jumal on lasknud mul kasutada kõiki neid asju
ja rääkida neist Tema rahvale,
et jagada, mida Tema on minu heaks teinud.
Kinnitada neile, et kui Ta tegi seda minu heaks,
võib Ta seda teha ka nende heaks.
Jumal tegi seda tema heaks ja teeb ka sinu heaks,
sest Ta on tõotanud anda ilu tuha asemel,
rõõmuõli leinamise asemel
ja ülistusrüü kustuva vaimu asemel, kui tuled Tema juurde.
Sonica jagas midagi väga olulist,
mis osade jaoks võib olla üllatav
ja kus teised leiavad end samast olukorrast, kus tema oli.
Ta käis regulaarselt koguduses,
veetes aega kristlastega ja osaledes naistetöös.
Ta osales aktiivselt koguduse töös,
aga tegelikult ei tundnud Jeesust isiklikult.
Meil võib olla rohkelt teadmisi Jeesuse kohta.
Ma ise olin selline, enne, kui teda tõeliselt tundma õppisin
Mul oli rohkelt teadmisi koguduse, selle õpetuse ja pühade kohta,
aga ma ei tundnud Päästjat ennast.
Sel aga on suur vahe,
sest Jeesuse tundmine muudab meid igaveseks.
Kõik vana möödub ja kõik muutub uueks.
Võib-olla sa oled täna samas seisus.
Oled tühi, kuigi käid koguduses
ja teed igasugu vaimulikke asju, mida arvad, et pead tegema.
Samas aga ei tunne sa oma Päästjat.
Ta on kõigest ühe palve kaugusel.
Jeesus ütles: "Paluge!"
Küsimus on usus ja usaldamises
ja me võime teha seda kõik koos ja kohe praegu.
Kui tahaksid alustada tervendusteekonda,
kus minevik jääb minevikku,
kus häbi kaob
ja kõik, mis põhjustas kaost, möllu ja probleeme su elus
võib jääda minevikku
ja sa võid saada uhiuue alguse nagu Jeesus seda tõotas.
Ole sina see, kes saab ilu tuha asemel,
rõõmuõli leinarüü asemel
ja kes haarab kinni Jumala tõotustest,
öeldes: "Tahan kuuluda Sulle ja tunda Sind.
Tahan omada igavest elu, mida oled tõotanud
ja Püha Vaimu väge."
Kui see on su igatsus, siis palu koos minuga kohe praegu
ja lihtsalt palu, sest selles peitub kogu võti.
Palu ja sulle antakse.
Palume siis üheskoos.
Jeesus, kuulsin selle naise tunnistust
ja pean tõdema, et ma tegelikult ei tunne Sind.
Tegelen küll igasugu asjadega, aga ma tegelikult ei tunne Sind.
Nii tahan täna, et oleksid minu Päästja ja Issand.
Palun, et andestaksid mu patud.
Palun, et kõrvaldaksid kõik mu valu ja häbi
ja kingiksid mulle uue alguse.
Palun tule mu südamesse ja muuda mind süviti,
kui annan Sulle kõik, kes ma olen ja mida oman.
Ma ei taha enam üksi hakkama saada.
Tahan vaid Sind.
Täida mind siis oma Püha Vaimuga ja kingi mulle see uus algus.
Palun asenda kõik möödunu oma rahu, rõõmu, ligiolu ja väega.
Palun seda kõike Jeesuse nimel, aamen.
Kui palusid seda palvet, ootab sind ees täiesti uus teekond
ja su elu on igaveseks muudetud.
Peagi aga lugu 14-aastasest tüdrukust,
kes peale pehme pesapalliga pihta saamist
viidi kiiruga EMO'sse.
Siit purskab verd,
aga sel pole kuhugile minna, nii et see rõhub aju.
Taoline olukord lõppeb tavaliselt surmaga.
Vaadake, kuidas plahvatuslik palve viis aga ime sünnini.
Sellest kõigest kohe varsti.
Minge kõike maailma ja tehke jüngriteks kõik rahvad.
Jumal lõi alguses taeva ja maa
ja see kõik oli hea.
Ta lõi meid tundma Teda
ja elama ühtse perena.
Kuigi Ta armastas igat rahvust, suguharu ja üksikisikut,
pöörasime me selja Ta armastusele.
Meie patt lahutas meid Temast.
Kuid Ta ei unustanud meid.
Jeesus Kristus lahkus taevast, et olla koos meiega.
Ta löödi risti ja Ta suri meie pattude eest.
Kuid Ta tõusis surnuist ja elab täna taas.
Jeesus tuleb taas tagasi ja me ootame seda päeva.
Seniks aga jagame Jumala armastust inglise keeles,
saksa keeles,
portugali keeles
ja jaava keeles,
et iga inimene võiks leida tee meie Päästja - Jeesuse juurde.
See on meie missioon,
meie kirg
ja meie tulevik.
CBN’i ESIMESED 50 AASTAT
Iga lapse sees
on kangelane,
juht,
sõber,
keegi, kes aitab,
kes teeb, mis on õige
ja unistab kellekski saamisest.
Kuid nad vajavad meie abi selles.
Mida küll teha?
Mida küll öelda?
Kuidas end tunda?
Siin tulebki appi "Superraamat",
pakkudes moraalseid ja vaimseid tõdesid
läbi olukordade, millega lapsed saavad samastuda.
See õpetab Jumala Sõna lastele, keda armastad.
Liitu "Superraamatu" DVD-klubiga,
saades osa selle uutest osadest niipea, kui need ilmuvad.
Lisaks 2 koopiat teistegagi jagamiseks.
Telli "Superraamat" juba täna ja vaata, kuidas imed sünnivad!
Palestiina sõdalased
lasid möödunud aastal sõjas Iisraeli vastu käiku uue relva.
Iisraeli piiri ääres elavad inimesed said osa selle tohutult hävitavast jõust
Keset piirkonnas levivaid tulekahjusid
pakkus CBN sealsetele inimestele ülivajalike abivahendeid,
mille kaudu kaitsta oma peresid.
Gaza lähedal elavad iisraellaste kogukonnad
seisavad silmitsi uue ohuga -
õhupallide abil lennutatavate tulepommidega.
Terroristid on kasutanud seda vahendit
enam kui 10 000 aakri maa maha põletamiseks.
Me kasvatame oma lapsi olema head inimesed
ja armastama oma maad.
Siis aga näevad nad, kuidas teised ei hooli sellest maast
ja tahavad selle maha põletada.
Haral on oma kibutsi turvaülem
ja oli esimesena kaitseliinil selles viimases lahingus.
Oleme aastate jooksul õppinud
tulema toime pommidega ja meie vastu suunatud rünnakutega.
Kuid need tulepallid on tõelised hävitajad,
sest tuul kannab tule väga kiiresti edasi.
Haralil ei olnud korralikku varustust tulekahjudega võitlemiseks.
Ühtlasi kandis ta leekidega võideldes tavalisi riideid ja jalatseid.
See valmistas ta naisele ja kolmele lapsele pidevat muret.
Kui sul on lapsed, pead naeratama ja ütlema: "Küll kõik saab korda!"
Kui sa aga ise ei usu seda, saavad nad sellest aru
ja sa koged, kuidas ärevus kasvab kogu peres.
Puutusime kokku rohke suitsuga ja vajasime hapnikuravi.
Mitmed tulega võitlejad said ka põletushaavu,
sest neil puudus korralik varustus.
Nii läks CBN Iisrael neile appi.
Ostsime enam kui 25 komplekti tuletõrje varustust
nii Haralile kui teistele lähikonna kibutsidele.
Komplekti kuuluvad: tuletõrjuja riietus, jalatsid, kindad,
respiraatorid, mütsid, tekid ja mitmed muud asjad.
Oleme nüüd paremini varustatud,
et võidelda tulekahjudega
ja kaitsta oma kodusid ning kogukondi.
Teadmine, et ta on hoitud ja ta keha on kaitstud,
on mulle suureks kergenduseks.
Tänu Iisraeli CBN'le
tunneb Haral oma maad ja peret kaitstes end turvaliselt.
Tahan, et see maa ja selle loodus säiliks ja valmistaks rõõmu mu lastele.
Tänu teie abile on see võimalik.
Oleme siiralt tänulikud ega unusta seda kunagi.
Aitäh teile!
See tänu kuulub teile, kes te olete Klubi 700 liikmed.
Kui te aga pole veel me liige, siis liituge meiega
ja kõige sellega, mida me üle maailma teeme.
Me aitame kaasa läbi organisatsiooni Operatsioon Õnnistus,
me osutame katastroofiabi Aafrikas või Venezuela piiril.
Hetkel ka Nebraskal.
Me levitame evangeeliumi üle maailma läbi kristliku telekanali.
Olles Klubi 700 liige olete osa sellest kõigest.
Peale pausi palvetame te kõigi eest, nii et jääge meiega.
Mu isa suri enne mu sündi
ja mu ema suri mu sündimise päeval.
Pidin enne siia tulekut pidevalt töötama.
Nüüd aga saan käia koolis ja õppida palju uusi asju.
Mu uued vanemad ja sõbrad armastavad mind väga
ja mulle tõesti meeldib siin.
CBN'i partneritena muudate teie sellised lood võimalikuks.
Tuhanded inimesed üle maailma saavad osa uuest algusest,
kuna olete hoolinud piisavalt, et anda.
Aitäh kõigile, kes on hiljaaegu liitunud meiega!
Teie abi muudab nii paljude elusid,
sest üheskoos aidates hakkavad ka imed sündima.
Hei "Superraamatu" fännid!
Siin on veel midagi, mis teile meeldib!
Uus "Superraamatu" piibliäpp,
kus on tasuta mänge, tegevusi ja "Superraamatu" episoode.
Mälumäng, päevasõna
ja vastused te piiblialastele küsimustele.
Lisaks lihtsasti mõistetav Piibel, mis on rõõmuks kogu perele.
Võite ka luua omaenda "Superraamatu" tegelaskuju.
Vabandust! Andke andeks!
Päriselt või?
Teenitud superpunktide eest saab võita ka auhindu!
Ja palju enamatki veel!
Aeg minna tagasi oma seikluste juurde.
Näeme!
Tasuta uus "Superraamatu" piibliäpp.
Kui Joycelyn oli pehme pesapalliga vastu pead saanud,
arvas ta algul, et temaga on kõik korras.
Peagi aga oli see 14-aastane koomas.
Seda tänu ajuverejooksule,
mis arstide sõnul lõppeb tavaliselt surmaga.
Püüdsin teda sööma sundida, et see parandaks ta olemist veidi.
Ta sõi veidi, kuid ei suutnud siis enam ja tahtis minna koju.
Sellest oli mõni tund möödas,
kui Joycelyn oli suure peavaluga koju tulnud.
Ta oli trennis saanud pehme pesapalliga vastu pead.
Peale ühist õhtusööki perega hakkas tal väga halb.
Jõudsime parklasse ja ta hakkas oksele.
Teadsin kohe, et tegu on peapõrutusega,
aga ma ei teadnud, kui tõsisega.
Vanemad otsustasid ta igaks juhuks EMO'sse viia.
Arvasin, et talle tehakse paar uuringut ja me saame koju.
Dr. Jeff oli samal ajal valves.
Ta vastas jah-ei küsimustele,
kuid ei käitunud nagu tavapärane 14-aastane.
Saatsime ta kompuutertomograafiasse ja see muutis kõike.
Arst tuli ja ütles, et tahab näidata meile midagi.
Ta ütles, et tegu on ajuverejooksuga, mis avaldab ajule olulist survet.
Arter muudkui pumpas verd ja miski ei saanud seda peatada.
Verel polnud kuhugile minna ja nii see rõhuski aju.
Tavaliselt lõppeb selline olukord surmaga.
Hetk hiljem langes Joycelyn koomasse.
Arst ütles, et saadab ta teise haiglasse,
aga midagi lubada ei saa.
Mõtlesin koheselt: "Jumal, see lugu on nüüd sinu kätes."
Mõistsin, et meil endil pole enam midagi teha.
Õues möllas suur torm ja helikopteri lend polnud võimalik.
Nii pidi Joycelyni transportima 120 km kiirabiautoga.
Kõik olid pika sõidu tõttu ärevil,
mõeldes, ega ta poole tee peal otsi anna?
See olnuks igati võimalik ja mida me siis oleks teinud?
Kevin ja Susan asusid samuti teele.
Haarasin oma telefoni
ja helistasin ühele sõbrannale, kes on hästi tugev kristlane.
Palusin, et ta kutsuks kokku palveketi, kui vähegi võimalik.
Naistest nii kogudusest kui koolist.
Samas kogesin tohutut rahu ja teadsin, et see võitlus pole minu.
See oli Jumala võitlus.
Kiirabi transportis Joycelyni turvaliselt haiglasse,
kus ta viidi koheselt operatsioonile.
Pere ja sõbrad kogunesid aga peagi ooteruumi,
et üheskoos palvetada.
Nii Joycelyni treener kui me pastor tulid kohale
ja me palusime kõik koos, et ta elaks operatsiooni üle.
Korvpallimängu jälgivad Joycelyni koolikaaslased
said samuti sõnumi toimuvast.
Hakkasime korraga korvpallimängu ajal sõnumeid saama,
sest kõik saatsid üksteisele sõnumeid: "Palveta Joycelyni eest!"
See oli uskumatu!
Kell 3 hommikul selgus, et Joycelyn elas operatsiooni üle
ja ema-isa lubati teda intensiivi vaatama.
See, kas tal on jäädavaid kahjustusi, oli veel teadmata.
Lootsin parimat,
sest sellistel hetkedel oled kui puuga pähe saanud
ja püüad ikka veel kõike juhtunut mõista.
Nii lihtsalt loodadki, et kõik läheks hästi.
Küllap ma kogesin väikest hirmu, aga olin samas väga realistlik.
Sa istud seal intensiivis,
kõik need masinad su ümber piiksumas...
Nii ma istusingi vaid ta voodi veerel.
Õed ajasid Joycelyni päeva jooksul üles,
et kontrollida ta seisu ja esitada talle lihtsaid küsimusi.
Me tütar on üks paras tulekera ja naljahammas,
kes on ka väga võitlushimuline.
Nad ajasid teda iga tund üles,
küsides ta käest nii ta nime kui kuupäeva.
Kuniks üks otsustas veidi teemat vahetada
ja küsis: "Aga kes on me president?"
Joycelyn vaatas üles ja ütles: "Mina."
Mu süda vajus saapasäärde.
Paar tundi hiljem sai aga ema aru, et Joycelyn on jälle tema ise.
Ütlesin: "Ema, ega ma rumal ole!
Tean ju, et me president on Barack Obama."
Ja ta vastas: "Nii ei tohi teha!"
Sel hetkel teadsin, et olen oma lapse tagasi saanud.
Ta jäi endiselt intensiivi, kuid see killuke riukalikkust
andis mulle teada, et temaga on kõik hästi.
Tänu palvetele ja medpersonali kiirele tegutsemisele
on Joycelyniga täna kõik hästi.
Kõik õiged inimesed olid tol õhtul õiges kohas.
Mina usun, et medtöötajad on kõrgema jõu käepikenduseks.
Üks 16-aastane noor elab täna normaalset elu
ja ma sain mängida oma väikest rolli selles.
Selles teadmisest mulle piisab.
Palved on ikka võimsad.
Need muudavad ikka kõike.
Joycelyni arst ei soovitanud tal enam pehmet pesapalli mängida,
kuid lubas tal proovida uut spordiala.
Nii liitus ta golfimeeskonnaga
ja jõudis juba 6 kuud peale õnnetust osariigi turniirile mängima.
Ta paneb oma ellujäämise Jumala arvele.
Usun, et Tal on oma eesmärk mu elu jaoks.
Me ei pruugi selle sisu veel teada, kuid Ta teab seda kohe kindlasti
ja usun, et just seetõttu Ta hoidiski mu elus.
Milline imeline lugu Jumala sekkumisest,
arstide alandlikkusest
ja vanemate palvetest.
Ja Jumala austamisest kogu selle loo lõpuks.
Milline imeline lõpptulemus!
Kuid meil on teisigi hämmastavaid lugusid jagada.
Lorie kirjutab meile New Yorgist, kelle põlved ei liikunud korralikult
ja ta ei saanud isegi käia.
Kuniks ta kuulis Gordonit palvetamas põlvede tervenemise eest,
öeldes: "Kogu valu lahkub, kõik kõhred saavad taastatud
ja kõik saab uueks selles põlves.
Tee midagi, mida sa enne ei suutnud. Koged uut jõudu ja valu puudumist.
Kõik saab taas korda, Jeesuse nimel."
Lorie ainuüksi ei käi täna, aga saab lausa üles-alla hüpata.
Tegu oli loova imega.
Halleluuja!
Siin üks lugu, kus Jumal ei loonud, aga võttis hoopis ära.
Stanil Washingtonist avastati ajukasvaja
ja talle anti 3-6 kuud veel elada.
Siis aga kuulis Stan Terryt palvetamas:
"Jumal tervendab ajukasvajast."
Kuu aega hiljem kinnitas Stani arst - see, kes oli andnud talle 6 kuud elada:
"Kasvajast pole enam jälgegi ja see peab küll olema ime!"
Stan sai täielikult terveks
ja veel 5 aastat hiljemgi on ta terve, ning kasvajast ja vähist pole jälgegi.
Jumal on tervendaja.
Peame seda vaid uskuma.
Vahel on see küll väga raske,
kui arst ütleb, et sul on vaid 3-6 kuud jäänud elada
või kui arst ütleb: "Tavaliselt lõppeb see surmaga."
Siis on enam kui raske öelda: "Ma jätkan uskumist."
Kuid tehkem seda just praegu.
Olgem kui väikesed lapsed,
kes ei püüa olla meditsiiniala eksperdid,
vaid kes on kui väikesed lapsed, kes usuvad Jumalasse ja Jumalalt.
Issand, me toome kõik inimeste vajadused Su ette
ja kuulutame neile tervist.
Me kuulutame üle iga ihu:
"Tema vermete läbi sa said ja oled terve!"
Jeesus Kristus on see sama eile, täna ja igavesti
ja kus 2-3 on ühel meelel koos, seal oled Sina nende keskel.
Ja kuna Sina oled siin,
pole meil ka vaja muretseda ega tunda ärevust.
Meil on kõik, mida vajame, sest Sina oled meie tervendaja.
Ole oma rahvaga, Jumal!
Ole meie Immaanuel - Jumal meiega.
Siruta oma käsi ja puuduta ning tervenda just praegu,
Jeesuse nimel.
Keegi on pikka aega olnud depressiooni tumeda pilve all.
Oled võtnud ka ravimeid, aga need pole aidanud.
Samas kogesid palve ajal, kuidas elu hakkab tulema tagasi
ja sa saad igaveseks vabaks, Jeesuse nimel.
Paljud inimesed kannatavad ärevushoogude all.
Nad ei koge kunagi rahu ja muudkui muretsevad.
Osade jaoks see vaid kuhjub kõik ja ärevus otsekui halvab sind.
Jumal tervendab ja vabastab sind sellest.
Ta paneb su aju taas korralikult tööle.
Saad kogema rahu, rõõmu ja õigust Jeesuse nimel, aamen.
Jaakobuse 5:15:
"Ja usupalve päästab tõbise ja Issand tõstab ta üles."
Olge õnnistatud!
RÕÕM - PÜÜA SEE KINNI!
Sul on kõik, mida arvasid õnneks vaja minevat.
Paljutõotav karjäär,
piisavalt sõpru
ja üha kasvav pere.
Ometi tundub elu tühi - midagi on nagu puudu.
Vaid Jumal saab anda elule tõelise tähenduse.
Tõeline õnn peitub Tema tundmises.
Avasta, kuidas Jumal saab muuta su elu.
Vaata "Klubi 700" saadet.
Kui vajad rääkida kellegagi, kes hoolib,
helista TV7'sse 44 22 227 või kirjuta: palve@tv7.ee
Tõlge: Anne-Ly Raukas