KLUBI 700
Alex Kingsbury kiipesi puuhun ja päätyi ensiapuun.
14-vuotiaalta murtui niska.
Luunsirut painoivat selkärankaa.
Hän ei todennäköisesti kävelisi enää koskaan.
Vanhemmat rukoilivat täydellistä parantumista.
Lapset sanovat sitä laskuvarjohypyksi.
Aikuiset taas tyhmyydeksi.
Ensin kiivetään korkeaan ja taipuisaan puuhun.
Puun taipuessa laskeudutaan hitaasti alas sen mukana.
Alex Kingsbury yritti temppua 2017.
Olin ulkona pikku Grahamin kanssa.
Yhtäkkiä kuulin rusahduksen.
Tiesin heti, mitä oli tapahtunut.
Hän osui maahan ja sydämeni pysähtyi.
Tiesin jonkin olevan vialla.
Alex putosi pää edellä maahan 6 metriä.
Alex oli rauhallinen, mutta hänen äänessään oli pelkoa.
Hän ei tuntenut mitään vyötäröstä alaspäin.
Siinä vaiheessa häntä alkoi pelottaa.
Laitoimme kätemme hänen päälleen ja rukoilimme.
"Tarvitsemme apua. Auta meitä, Jumala."
Pelastushelikopteri laskeutui naapurin pihalle.
Alex vietiin lastensairaalaan Indianapolisissa.
Tohtori Raskin oli päivystämässä sinä iltapäivänä.
Olin kotona, kun minulle soitettiin.
Hänen selkärankansa oli murtunut, ja luunsirut painoivat selkäydintä.
Tohtori Dietzen johtaa fysioterapian osastoa.
Yleensä näistä vammoista ei toivuta ennalleen.
Alexin vammat eivät kuitenkaan olleet niin pahat.
Hän voisi toipua jossain määrin.
Todennäköisyys kävelemiseen oli 10% luokkaa.
Isänä halusin tietenkin korjata ongelman.
Se oli minulle kova läksy oppia luottamaan Jumalaan.
Hän haluaa toimia muiden ihmisten kautta.
Rukoilimme ja mietimme somea. Pitäisikö jotakin julkaista siellä?
Emme halunneet huomiota, mutta tarvitsimme rukousta.
Tarvitsimme mahdollisimman monta ihmistä rukoilemaan.
Vanhemmat perustivat oman nettisivun Alexille.
Päivitimme sinne Alexin kuulumiset. Aloitimme toisena päivänä.
Leikkaus selkärangan korjaamiseksi kesti 4 tuntia.
Alex oli halvaantunut, mutta joskus leikkaus saattoi auttaa.
Kun paine selkärangassa helpottaa, liikkuminen voi onnistua.
Emme tienneet, minkä verran hän toipuisi.
Se nähtäisiin ajan kanssa.
Saatoimme vain odottaa ja rukoilla.
Joka päivä katsottiin, mihin Alex tänään pystyy.
Leikkauksen jälkeen selviäisi, mitä Alex pystyy tekemään.
Vuorokausi leikkauksen jälkeen, -
hän liikutti oikean jalan isovarvasta.
Olimme kaikki innoissamme.
Hänen kasvoiltaan loisti päättäväisyys.
Hän sanoi yrittävänsä liikuttaa varpaitaan.
Hän teki sen vain kerran.
Sitten hänen piti levätä muutama tunti.
Yöllä hän heräsi ja yritti uudelleen.
Rukousketju jatkoi toimintaansa.
Ystävät Facebookissa lupasivat rukoilla ja olla tukena.
Jumala tuki meitä enemmän kuin osasimme odottaa.
Juuri sitä tarvitsimme. - Kysyimme missä he rukoilevat.
Kertokaa Alexille mistä olette. Saimme viestejä Australiasta, -
Fidzista, Kiinasta, Japanista... Ympäri maailman.
Pikkuhiljaa Alexin tila alkoi kohentua.
Hän oli teho-osastolla 10 päivää.
35 päivän kuluttua hän käveli ulos sairaalasta.
Se oli ihme, koska todennäköisyys kävellä oli 10% luokkaa.
Päivä leikkauksen jälkeen pystyin liikuttamaan varvastani.
Se ei kuulosta kummoiselta, mutta lisää onnistumisen mahdollisuuksia.
Sen jälkeen olen mennyt vain parempaan suuntaan.
On ihme, että olen toipunut näin hyvin.
Vuosia sitten minulta kysyttiin kuinka usein rukoilen.
Kerran, mutta se kestää koko päivän.
Näissä lapsissa on tämän päivän hengelliset johtajat.
Siksi panostamme heihin.
Kaikki eivät toivu niin hyvin kuin Alex.
En tiedä mistä se johtuu.
Alexin toipuminen oli ihmeellistä.
Jätän teidän päätettäväksenne oliko se ihme vai ei.
Emme tienneet kuinka paljon Alex toipuisi.
Lääkärit sanoivat vain, että katsotaan mitä tapahtuu.
Tiesimme, että Jumalalla oli tilanne hallinnassa.
Katsotaan, mitä Hän tekee Alexin kautta.
Jumala teki Alexin, joten Hän voi myös parantaa.
Pystyn kävelemään ja juoksemaan. Palasin urheiluharrastukseeni.
Vuosi sitten olin jumissa sairaalassa halvaantuneena.
Poikani ei pystynyt kävelemään, ja nyt hän pystyy.
Näin hänen opettelevan kävelemään uudelleen.
Se ei käynyt hetkessä, eikä sen pitänyt olla mahdollista.
Näin omin silmin sen tapahtuvan. Olen uskova.
Sitähän me kristityt olemme. Uskovia.
Uskomme rakastavaan Jumalaan, joka haluaa parantaa.
Se ei ole mitään arpomista.
Hän haluaa aina parantaa, ja antoi siitä sanansa.
Kuka on Sana? Jeesus tietenkin.
Hänen haavojensa kautta meidät on parannettu.
Onko Taivaassa kukaan sairas?
Onko kukaan halvaantunut? Ei ole.
Jeesus kehotti rukoilemaan Jumalan tahdon toteutumista.
Meidän valintamme on uskoa Jumalaan riippumatta olosuhteista.
Riippumatta siitä, mitä lääkärit ja koneet sanovat, me uskomme.
Jumala haluaa parantaa ja Hän pystyy siihen.
Hänen läsnäollessaan ihmeitä tapahtuu.
Uskomattomia asioita tapahtuu, koska olemme uskovia.
Silloin voimme kestää vastoinkäymiset sanoen: -
"Minä uskon edelleen."
Rohkaisemme teitä muutamalla rukousvastauksella.
Pamela Marylandista kärsi tinnituksesta.
Hän kärsi kuukausia ennen kuin pääsi lääkäriin.
Lääkäri lähetti hänet korvalääkärille.
Sitten ohjelmassamme Terry sanoi: "Sinulla on paha tinnitus."
Pamela otti sanan vastaan, ja parani välittömästi.
Tinnitus ei ole palannut. - Uskomatonta.
Tässä toinen vastaus Floridasta.
Paul kärsi 27 vuotta vaikeista selkäkivuista.
Ohjelmassamme Gordon sai tiedon sanan.
"Jumala koskettaa selkäkivuista kärsiviä."
Paul otti sanan vastaan, ja parani. Kipu on poissa.
Me rukoilemme, ja kehotan sinua tekemään yhden asian.
Uskomaan.
"...mitä tahansa asiaa kaksi teistä yhdessä sopien -
maan päällä rukoilee, sen he saavat minun Isältäni..."
Hän on rakastava taivaallinen Isä.
Hän haluaa auttaa lapsiaan.
Sinäkin kuulut lasten joukkoon.
"Jos joku teistä on sairaana, -
kutsukoon hän luokseen seurakunnan vanhimmat."
"rukous, joka uskossa lausutaan, parantaa sairaan."
Minä uskon uskon voimaan.
Usko on teko, joten toimi uskossa.
Laita kätesi kehosi kipeään kohtaan.
Me rukoilemme Terryn kanssa. Jumala hoitaa loput.
Herra, tuomme yleisön tarpeet eteesi.
Ihmisten laittaessa kätensä kipeälle kohdalle, -
rukoilemme heidän kanssaan.
Meille on annettu valtuutus sillä perusteella, -
että uskomme Jeesukseen, joka kuoli ristillä.
Uskomme, että hänen haavojensa kautta olemme parantuneet.
Uskomme Jeesuksen ylösnousemukseen.
Uskomme, että sen voima on saatavilla uskoville.
Herra, ojenna kätesi tekemään ihmeitä tänään.
Tee ihmeitä täällä maan päällä tänään.
Ihmisten laittaessa kätensä keholleen sanomme: -
Tule terveeksi Jeesuksen nimessä.
Jollain on käsi vasemmalla polvella.
Sinulla on jonkinlainen murtuma.
Jumala parantaa sinut. Hän tietää mikä se on, minä en.
Jumala korjaa polven juuri nyt. Jeesuksen nimessä.
Jollakin on verenkierto-ongelmia.
Se ei ole vain yhdellä alueella, vaan yleisesti.
Jumala parantaa sinut. Veri virtaa vapaasti taas.
Jollakin on ongelmia silmissä. En tiedä mikä se on.
Et näe oikealla silmällä selvästi.
Jumala parantaa sinut nyt Jeesuksen nimessä.
Tämä on se verenkierto-ongelmista kärsivä.
Jalkasi ovat turvonneet.
Turvotus katoaa. Se on merkki sinulle.
Tunnet kihelmöintiä jaloissasi.
Jumala parantaa sinut. Verenkiertosi normalisoituu.
Turvotus häviää Jeesuksen nimessä.
Joku näkee välähdyksiä oikealla silmällään.
Verkkokalvossa on repeämä, jonka Jumala korjaa.
Hän palauttaa näkösi Jeesuksen nimessä.
Jollain on patti korvan takana, ja pelkäät että se on syöpää.
Patti häviää Jeesuksen nimessä.
Herra, kiitämme Sinua siitä mitä olet meille tehnyt.
Tulit Taivaasta pelastamaan meidät.
Emme ansaitse armoasi emmekä hyvyyttäsi.
Kiitämme Sinun rakkaudestasi meihin.
Otamme sen vastaan Jeesuksen nimessä. Aamen.
Jos Jumala on koskettanut sinua, soita meille.
Me uskomme esirukouksen voimaan.
Päivystämme vuorokauden ympäri.
Soita meille, jos tarvitset rukousta.
Tulossa varapresidentin tytär.
Charlotte Pence seuraa perheensä tarinaa Capitol Hilliin.
Usein kannamme taakkaa menneisyydestä.
Se vaikuttaa kaikkeen elämässämme.
Se estää meitä löytämästä todellista onnea.
Jumala ei tarkoittanut meitä elämään näin.
Voit vapautua taakastasi. Jumalan anteeksianto muuttaa elämän.
Soita meille.
Charlotte Pence on aina tykännyt kertoa tarinoita.
Lapsena hän istui pihalla ja kertoi tarinoita nukeille.
Nyt 20 vuotta myöhemmin hän kertoo perheensä tarinan.
Kirjailija ja varapresidentin tytär Charlotte Pence, -
ei ole elänyt tavallista elämää.
Hän joutui jo lapsena mukaan politiikkaan.
Hän osallistui Trump-Pence -kampanjaan.
Kirjassaan “Where You Go - Life Lessons from my Father,” -
hän kertoo millaista on olla osa perhettä.
Ja miten isä on vaikuttanut hänen elämäänsä.
Charlotte Pence on vieraanamme tänään.
Sinulta on ilmestynyt uusi kirja “Where You Go”.
7-vuotiaana teit tämän nukkejen kanssa.
Olisitko uskonut silloin, mihin perheesi tie vie?
En todellakaan.
Meitä on siunattu, koska olemme saaneet kokea niin paljon.
Oli etuoikeus saada kirjoittaa siitä kirja.
Olet aina ollut hyvä kirjoittamaan.
Edellisestä kirjastasi sait kritiikkiä.
Kerroit siinä pupustasi. Mitä tapahtui?
Se oli eräänlainen hyväntekeväisyysjuttu.
Kirjoitimme äitini kanssa kirjan kanistani.
Se seuraa isääni hänen tyypillisenä työpäivänään.
Se oli hauska projekti. Olimme yllättyneitä reaktiosta, -
mutta loppujen lopuksi sehän oli hyväntekeväisyyteen.
Nykyisin politiikka on aika raadollista.
Olit 7, kun isäsi valittiin kongressiin.
Valmisteliko hän sinua mitenkään politiikkaan?
Kyllä. Kirjassani kerron siitä.
Nähdessämme mielenosoittajia tai, -
ihmisiä kylttien kanssa talomme edessä, -
isä sanoi aina että tuolta vapaus näyttää.
Niin hän sanoo tänäkin päivänä nähdessään heitä.
Se kuuluu julkiseen elämään.
Pitää olla avoin kritiikille.
Kaikkien tulisi arvostaa vapautta.
Sitten isäsi valittiin kuvernööriksi.
Kerro, mitä hän silloin sanoi sinulle.
Kun isä tuli valituksi Indianan kuvernööriksi, -
se oli perheellemme iso muutos.
Kirjoittaessani en tiennyt kirjoittavani muutoksesta.
Perheeni on kokenut paljon muutoksia yhdessä.
Sinä yönä kun isä valittiin, katsoimme televisiota.
Isä sanoi, että kaikki on muuttunut eikä mikään ole muuttunut.
Elämämme tulisi mullistumaan täysin.
Silti jatkaisimme perheenä yhdessä, ja se olisi tärkeintä.
Illallinen on aina ollut perheellenne tärkeä.
Isälläsi oli viisaita ajatuksia siitäkin.
Teet päivän töitä ja menet sitten kotiin illalliselle.
Sain häneltä kyltin, jossa lukee tuo teksti.
Selitän kirjassani, mitä se tarkoittaa.
Sillä tavalla isä elää elämäänsä.
Hän oli kotona illallisella lähes joka ilta.
Se oli aika uskomatonta. - Kyllä.
Asuimme Washington D.C:n lähellä.
Isä pystyi olemaan läsnä.
Olivatko muutokset sinulle vaikeita?
Jouduit lapsena muuttamaan usein.
Kuinka sopeuduit siihen?
Perheemme on läheinen.
Kutsumme sitä ympyräksi. Sen sisällä ei koskaan ole ulkona.
Pidimme ympyrän tiiviinä koko kampanjan ajan.
Kirjasi nimi on “Where You Go”.
Aloitat lainauksella Ruutin kirjasta.
Miksi se on tärkeä sinulle?
Mietin paria erilaista nimeä kirjalleni.
Yksi niistä päätyi erään luvun otsikoksi.
Ne siis päätyivät kirjaani jollakin tavalla.
Tajusin, että Ruut 1:16 kuvailee perhettäni hyvin.
Siinä Ruutin anoppi käskee Noomin...
Ei kun Noomi käskee Ruutia jättämään hänet.
Ruut kieltäytyy.
"Sillä mihin sinä menet, sinne minäkin menen..."
Samalla tavalla meidän perheemme toimii.
Seuraamme toisiamme seikkailuihin vaikka se olisi raskasta.
Iso osa vaikeuksistanne johtuu isäsi valinnoista.
Äitisi on se, joka pitää homman kasassa.
Millainen vaikutus hänellä on ollut sinuun?
Äiti on mahtava, ja olen omistanut pari lukua hänelle.
Kesällä 2016 olin mukana kampanjoimassa.
Olin äidin assistenttina.
Suunnittelin hänen aikataulunsa ja autoin häntä.
Opin häneltä johtajuutta.
Hän kohteli kaikkia ystävällisesti.
Hän rohkaisi ihmisiä pitämään puolensa.
Äiti on perheemme kallio.
Puhut siitä, kuinka perhe pitää tiukasti yhtä.
Missä sinun kotisi on kaiken tuon muutoksen keskellä?
Koti on siellä, missä perhe on yhdessä.
Lapsuudessani se oli todellakin näin.
Vaikka isä olikin kuvernööri, niin lomailimme eri paikoissa.
Yhtenä vuonna olimme Israelissa.
Kotimme oli siellä, missä olimme yhdessä.
Se on myös mielentila, eikä pelkkää fyysistä yhdessäoloa.
Perheesi on sinulle tärkeä.
Kuinka kestät, kun sinulle rakkaita ihmisiä kritisoidaan?
Onhan se vaikeaa tyttärenä.
Kun rakkaasta ihmisestä sanotaan jotain, -
joka ei ole totta.
Mutta silti olen amerikkalaisena ylpeä siitä.
Tässä maassa saa kritisoida vallanpitäjiä.
Se ei ole itsestäänselvää kaikkialla. - Viisaita sanoja.
Kirja “Where You Go - Life Lessons from my Father” -
on saatavana kirjakaupoista. Kiitos kun tulit vieraaksemme.
Tulossa teidän kysymyksiänne. Pysykää kanavalla.
Sinulla on kaikki, minkä piti tehdä sinut onnelliseksi.
Ura, perhe ja ystävät.
Elämä on silti tyhjää. Jotain puuttuu.
Vain Jumala voi tuoda tarkoituksen elämään.
Onnellisuus tulee Hänen tuntemisestaan.
Katso ohjelmastamme, kuinka Hän voi muuttaa elämäsi.
Nyt vastaamme teidän kysymyksiinne.
Bessie sanoo: "Taivaassa ei ole enää sairautta."
"Mietin, että jos meillä on vapaa tahto niin johtaako se syntiin?"
"Lucifer otti mukaansa kolmanneksen enkeleistä."
"Onko synti mahdollista Taivaassa?"
Lyhyesti sanottuna en tiedä.
Ilmestyskirjassa on joitain vihjeitä.
Hän on oleva keskellämme.
Jumala on Uuden Jerusalemin valo, ja keskellämme.
Miksi kukaan haluaisi erota Hänestä?
Miksi kokisimme kiusausta siihen?
Hän kirjoittaa lakinsa sydämiimme.
Sydämemme on siis aina kääntyneenä Häneen.
Ilmestyskirja puhuu tuhatvuotisesta valtakunnasta.
Jeesus hallitsee maan päällä, ja mitä sitten tapahtuukaan?
Ihmiskunta kapinoi jälleen. Tottakai meillä on vapaa tahto.
En tiedä, onko synnin tekeminen mahdollista.
Jos tuhatvuotisen valtakunnan lopussa pysyy uskollisena, -
niin pysyy kyllä loppuun asti.
2/3 enkeleistä pysyi uskollisena Jumalalle.
Meillä on siis ylivoima viholliseen nähden.
"Mitä tehdä, kun Jumala ei vastaa rukouksiin?"
"Olen rukoillut parantumista 11 vuotta."
"Olen myös rukoillut vaimoa, mutta naiset torjuvat minut."
"Vetoan Matt. 6:33 parhaani mukaan."
"Mikään ei muutu vuosien kuluessa." - Stephen
Stephen, tunnen myötätuntoa sinua kohtaan.
Kehotan sinua kokeilemaan Tyyneysrukousta.
Sitä ei ole Raamatussa, mutta se on hyvä rukous.
Jumala suokoon minulle tyyneyttä hyväksyä ne asiat, -
joita en voi muuttaa, rohkeutta muuttaa niitä asioita, -
joita voin, ja viisautta erottaa nämä toisistaan.
Neuvoni on sama, vaikka tilanne jatkuisi vuosia.
Jatka uskossa ja rukoile. Pysy Jumalan sanassa.
Kiitä Jumalaa, ei sairaudesta vaan parantumisesta jonka Hän tekee.
Mitä vaimoon tulee, niin käytä aika nyt itsesi kanssa.
Mitä minun pitää tehdä, ja miten muuttua, -
jotta olisin sopiva morsiamelle, jonka Herra antaa.
Hurskaus ja tyytyväisyys on suuri voitto.
"Pojallani on 3 poikaa, 21-vuotias, 12-vuotias ja 9-vuotias."
"Tyttärelläni on 4 lasta. Vuosia olen pyytänyt lapsiani, -
kastamaan lapsenlapseni. Minkä ikäisen lapsen voi kastaa?"
"Kuinka saisin lapseni vakuutettua?" - David
Minä antaisin asian olla.
Puhu suoraan lapsenlapsillesi.
Kerro heille kasteesta ja pelastuksesta.
Jeesuksen vastaanottamisesta.
Jumalalla on vain lapsia, ei lapsenlapsia.
Jokaisen meistä täytyy tehdä päätös itse.
Kasteen pitää tulla sydämestä, jotta se olisi tehokas.
Lopetamme näihin sanoihin 5. Moos. 28:2.
"Ja kaikki nämä siunaukset tulevat sinun osaksesi, -
ja saavuttavat sinut, jos kuulet Herran, sinun Jumalasi, ääntä."
Kun haluat puhua jollekin, joka välittää, -
rukouspalvelijat ja sielunhoitajat päivystävät puhelinlinjoilla.
Soita tai kirjoita rukouspalvelijoillemme.
Suomennos: Elina Parker