KLUBI 700
Kevin Smith on suur kui elevant.
Oma esimese vangistuse ajal
tugines ta oma suurusele kui kaitsevahendile.
Teist korda vangi sattudes
otsis ta aga abi ariaanlaste vennaskonnalt.
Peale seda, kui ta oma gäng teda 17 korda pussitas,
teadis Kevin, et ta vajab turvalisuse huvides
kedagi väljaspoolt.
Tundsin end üüratult suure ja tähtsana.
Otsekui kellegina, kes suudab vallutada maailma.
Kevin polnud kunagi see, kes jätnuks mõne kakluse sinnapaika.
18-aastaselt oli ta 2-meetri pikkune kokaiinisõltlane ja diiler,
kes ootas eeluurimisvanglas oma karistust.
Seal kohtas Kevin ka kahte kristlasest vabatahtlikku,
kes juhtisid ta otsuseni järgida Jeesust Kristust.
Tahtsin teada, kes Jumal on.
Tahtsin teada Tema kohta kõike.
Kuid saades karistuseks 4 aastat vanglat,
kartis Kevin, et ta usk jätab temast nõrgukese mulje.
Mõtlesin, et see pole küll õige koht, kus lasta sel juhtuda.
Ellujäämine oli kõige olulisem.
Jumal oli teisejärguline.
Olin Kevin Smith ja minuga ei maksnud jamada.
Kevin kasutas taaskord oma suurust, et teisi hirmutada ja kontrollida
ning vahendada uimastite liikumist.
Vanglast vabanedes oli ta valmis uueks alguseks,
aga seda ilma Jumalata.
Jumal sai pandud tagaistmele.
Mõtlesin tõsimeeli: "Hiljem.
Tegelen Jumalaga hiljem."
Ütlesin iseendale, et tahan käia sirget teedpidi
ja mitte minna tagasi vanglasse.
Arvasin, et tean ise, milliseid samme selleks teha.
Tahtsin leida endale hea naise, luua oma kodu
ja elada normaalset elu.
Kevn töötas baaris, kui kohtus Angiega -
kristlasest naisega, kes nägi kuidagi Kevini pehmemat poolt.
Ta oli "suurem kui elu"-tüüpi vend
ja ma olin kui ta isiklik käsilane.
Ta on alati nii rõõmus ja positiivne.
Ta oli ja on täiuslik. Vähemalt minu silmis.
Nad abiellusid ja kõik läks hästi.
Nad lõid oma ettevõtte ja said ka väikese tütre.
Kuid 3 aastat peale seda sattus nende firma raskustesse
ja neil tekkis raskusi oma uue kodu, autode ja haiglaravi arvete tasumisega
Võlad üha kuhjusid me kohal ja mulle ei meeldinud see üldse.
Kiire lahenduse leidmiseks otsustas Kevin teha midagi,
mis oli varasemalt alati toiminud.
Ta hakkas tootma ja müüma metamfetamiini.
See oli kohutav mõte!
Arvasin, et olen targem, kui kõik teised.
See oli hirmutav, sest ta oli hoopis kui teine mees
ja temaga polnud mingit vaidlemist.
Ei läinudki kaua,
kui Kevin hakkas ka ise metamfetamiini tarbima
ja ühe teise naise juures käima.
Kuniks ühel hommikul - vaid 2 nädalat enne seda,
kui Angie teatas oma uuest rasedusest,
jättis Kevin tema ja nende 1-aastase tütre maha
ning kolis oma pruudi juurde.
Oli tunne, otsekui mu süda oleks mu rinnust välja kistud.
Teadmine, et ta alustab uut elu selle teise naisega,
oli enam kui kohutav.
Olin täiega isekas ja rumal.
Siis aga peeti Kevin 2006. a. kinni metamfetamiini vahendamise eest
ja saadeti 15-aastaks vangi.
Ta liitus iseenda kaitseks ariaanlaste vennaskonnaga
tõustes seal kiiresti väga kõrgele ja saades asepresidendiks.
Mulle meeldis sellega kaasnev võim.
Elasin vanglas mugavat elu.
Sain kõik, mida tahtsin.
Kõike, väljaarvatud puhast südametunnistust.
Angie lahutas end Kevinist ära ja mees teadis, et see on tema süü.
Tegin ta elu sisuliselt põrguks ja tundsin end pahasti selle pärast.
Tahtsin seda kuidagi heastada.
Jätkasin ta eest palvetamist, sest ta oli ju mu laste isa.
Tahtsin, et lapsed tunneks teda
ja veelgi enam - et Kevin tunneks Jumalat.
Nii vajas ta eestpalveid.
2009. aastal vajas Kevin neid palveid veelgi enam.
Ta enda vennaskond ründas ja pussitas teda 17 korda,
kui ta keeldus tapmast üht lapsepilastajat.
Langedes koomasse kohtus Kevin ühe väega,
mis tõi ta põlvedele.
Olin keset täit pimedust
ja tundsin, et seal pimeduse keskel oli midagi,
mis tekitas minus kohutavat hirmu.
Ma lausa värisesin hirmust.
Siis aga nägin taamal valgust.
Mis iganes ka seal pimeduses ei ole, see kardab valgust.
Mida lähemale see valgus jõudis,
seda enam kogesin, kuidas keegi võttis mu pea oma sülle
ja ütles: "Kõik saab korda."
Kevin tuli koomast välja, kuid see nägemus jäi teda kummitama
Alles siis, kui ta Angielt kirja sai, sai talle ka kõik selgeks.
Angie oli palvetanud mu eest.
Ta kirjutas mulle otse: "Olen palvetanud su eest."
Ja siis jõudis mulle see valguse teema kohale.
Angie palvetas
ja siis see juhtus.
Jumal ilmus välja.
Jumal ilmus välja mu elu kõige madalamal hetkel.
Siis hakkas Kevin ka mõistma seda armastust,
mida ta oli 18-aastaselt eeluurimisvanglas kogenud.
Minu jaoks oli armastus vaid sõna.
See polnud ei tegu ega tunne,
vaid lihtsalt sõna.
Kuniks mulle jõudis tõeliselt kohale kõik see, mida Jeesus ristil tegi.
See oli kogu armastuse tuum
ja elumuutev hetk mu elus.
Mäletan, kuidas mu süda pehmenes.
Kui Angie teda vanglasse vaatama läks,
tajus ta koheselt üht muutust.
Ta oli...
armas, kena ja lahke
ja muudkui vabandas mu ees,
öeldes, et ta ei tahtnud, et kõik nii läheks.
Kuidas saab keegi nii drastiliselt muutuda?
Tänu oma tervislikule seisundile ja oma olemuse muutumisele,
vabastati Kevin 2011. aastal vanglast ema järelvalve alla.
Peagi peale seda abiellusid nad Angiega uuesti.
2012. a. detsembris vabastati Kevin tingimisi
ja ta sai pöörduda tagasi koju.
Olles nüüd nö jumalamees,
jagas Kevin oma südant kellega iganes, kes oli valmis kuulama
Mulle väga meeldib,
et ta saab teenida ja aidata inimesi läbi oma kogemuste.
Tal on nüüd pehme loomus, mida tal varem polnud.
Nii ta väline kui seesmine olemus on muutunud pehmemaks.
Sellele ei saa olla muud selgitust, kui vaid Jumala töö selle taga.
Jumal on võtnud minu -
mehe, kes tegi paljudele kohutavalt halbu asju,
ja pööranud selle nüüd heaks.
Jumal saab võtta sinu ja su elu - mida iganes sa ka poleks teinud
ning pöörata selle heaks.
Ta võib pöörata kõikvõimalikud olukorrad ümber.
Millega iganes on saatan püüdnud sulle haiget teha -
Jumal saab pöörata selle heaks.
Kõik, mida vaid tegema pead, on alistuma Talle.
Kevini puhul läks selleks tarvis surma-lähedast kogemust.
Teda pussitati 17 korda, ta langes koomasse ja oli suremas.
Siis aga oli tal üks eriskummaline kohtumine,
mille käigus ta koges õhus kurjust, mis otsekui ootas teda.
Siis aga ilmus valgus.
Kevinile jõudis lõpuks kohale,
et see kõik oli tänu sellele, et keegi palvetas ta eest.
Nii tekkis ta ellu üks üleloomulik sekkumine,
mistõttu ta mõtles: "Miks peaksin sellele vastu panema?
Miks ma ei võiks seda vastu võtta?"
Tegu on tasuta anni ja pakkumisega,
kus Jumalast endast saab sinu pääste.
Jumalast endast saab sinu õigsus.
Sa võid vahetada kõik oma patud...
Jesaja 1:18 ütleb seda nii selgelt:
"Tulge nüüd ja seletagem isekeskis, ütleb Issand.
Kuigi teie patud on helepunased, saavad need lumivalgeks."
Tema arm kestab igavesti ja on uus igal hommikul.
Kõik, mida vaid tegema pead, on selle vastu võtma.
Kui see puudutab sind ja on see, mida soovid,
siis kummarda oma pea koos minuga ja palume ühe väga lihtsa palve,
lastes Jumalal teha kõik ülejäänu.
See, mida Ta tegi Kevini heaks, seda Ta teeb ka sinu heaks.
Kui vaid palud.
Nii et palugem siis üheskoos.
"Jeesus."
Just nimelt - ütle Ta nimi välja.
Ütle kohe häälega välja: "Jeesus."
Ta nimi tähendab päästet. Jeesus.
Jeesus, ma tulen Su ette
ja palun, et Sina oleks mu pääste.
Et Sina oleks mu õigsus.
Et ma vahetaks kõik oma patud ja eksimused
Sinu vastu.
Nii et Jeesus,
tule mu südamesse.
Muuda mind uueks
ja kingi mulle päästerõõmu.
Las ma kogeda Su ligiolu
ja mõista Su armastust.
Jeesus, kui teed seda mu heaks,
tahan järgida Sind kõik oma elupäevad.
Kuule mu palvet,
sest palun seda Sinu nimel.
Isa, palun, et ristiksid kõiki, kes just palvetasid, oma armastusega.
Täida neid ülevoolava rõõmuga
teadmisest, et nende palvet on kuuldud
ja see saab ka vastatud juba täna.
Tee seda, sest me palume seda Jeesuse nimel.
Aamen ja aamen.
Terry, sõna sulle.
Järgmisena sõnum #MinaKa ajastule.
Üks psühholoog jagab oma kogemust
vägivaldsest suhtest põgenemise kohta.
Jääge meiega.
Minge kõike maailma ja tehke jüngriteks kõik rahvad.
Jumal lõi alguses taeva ja maa
ja see kõik oli hea.
Ta lõi meid tundma Teda
ja elama ühtse perena.
Kuigi Ta armastas igat rahvust, suguharu ja üksikisikut,
pöörasime me selja Ta armastusele.
Meie patt lahutas meid Temast.
Kuid Ta ei unustanud meid.
Jeesus Kristus lahkus taevast, et olla koos meiega.
Ta löödi risti ja Ta suri meie pattude eest.
Kuid Ta tõusis surnuist ja elab täna taas.
Jeesus tuleb taas tagasi ja me ootame seda päeva.
Seniks aga jagame Jumala armastust inglise keeles,
hispaania,
saksa,
prantsuse keeles,
et iga inimene võiks leida tee meie Päästja - Jeesuse juurde.
See on meie missioon,
meie kirg
ja meie tulevik.
CBN’i ESIMESED 50. AASTAT
Pea 1 naine 4'st on olnud Ameerikas koduvägivalla ohver.
Tegu on epideemiaga, mis võib tabada, keda iganes
sõltumata rassist, haridustasemest, usust või staatusest.
Dr. Ramona Probasco teab seda omast käest,
sest ta ise oli samuti kord ohver.
Romana Probasco abiellus Beniga 19-aastaselt.
Nende mesinädalate faas jäi lühikeseks
ja imelisest printsessist sai peagi sinikas-silma-all abielunaine.
Oma raamatus:
"Tervenedes korralikult ja elades vabana vägivaldsest suhtest"
jagab dr. Ramona ma tõelise tervenemise leidmisest
peale 20 aastat kestnud vägivalda.
Järgides neid praktilisi, kuigi mitte lihtsaid samme,
muutute kõige tugevamaks iseendaks.
Ramona jagab lootust ja konkreetseid samme selleks,
kuidas minna läbi ja pääseda vägivaldsest suhtest.
Dr. Romana Probasco on nüüd koos meiega.
Aitäh, et olete valmis jagama oma lugu.
Aitäh kutsumast!
Olite abielludes kõigest 19-aastane.
Nägite te enne seda mingeidki märke sellest,
et te mehel võib olla probleeme?
Oli teatud viiteid selle kohta, et võib tekkida probleeme,
aga ma ei tahtnud neisse uskuda.
Märgata neid ohumärke, millest täna teistele õpetan.
Vaatasin neid läbi sõrmede.
Armulikkuse vaatenurgast on me nägemine alati 20/20,
mida võib rakendada ükskõik, mille puhul.
Vaatamata abieluprobleemidele jäite sellesse suhtesse 20-aastaks.
Miks nii?
Ja see ei puuduta vaid teid, aga ongi üsna levinud nähtus suhetes.
Kuid miks?
Kui enamus inimesi ütleb altaril oma jah-sõna,
ei mõtle nad sellele, et see "jah" võib üks päev muutuda.
Nii abiellusin ka mina nö igaveseks,
uskudes, et see saab olema minu muinasjutt siin maa peal.
Füüsiline vägivald algas siis, kui olime 3 aastat abielus olnud.
Kuid ma olin segaduses usu, Jumala
ja Tema arusaamise suhtes sellest kõigest.
Pidin päris palju tegelema oma vigase mõtteviisiga.
Arvasin, et kui usun ja palvetan rohkem...
Mäletan, kuidas ärkasin kord keset ööd üles
peale seda, kui olin lugenud piiblilugu Saamuelist, kes võidis Sauli õliga.
Mõtlesin, et selles õliga võidmises on midagi erilist.
Nii läksin keset ööd kööki,
võtsin sealt õli ja määrisin sellega oma sõrmed kokku
Siis aga läksin tagasi me tuppa ja tegin väikese risti Beni õlale,
paludes kogu südamest:
"Issand, ma tahan näha imet.
Tahan, et me abielu saaks päästetud.
Tahan, et kogu see õudus lõppeks minu ja ka Beni elus."
Kuniks mõistsin, et ime, mida palusin, saab hoopis sündima minu sees.
Keset sellist olukorda olles
on vist üsna raske lahendustest kinni haarata.
Ütlete oma raamatus
"Tervenedes korralikult ja elades vabana vägivaldsest suhtest"
et üks olulisi asju ohvri jaoks on nimetada asju õigete nimedega.
Me aga ei tee seda. - Nii on,
Kuniks me ei nimeta asju õigete nimedega,
nimetame me neid nimedega, mida nad pole.
Mida ma selle all mõtlen, on see,
et inimesed peavad vägivalda sageli vaid abieluprobleemiks
või tavaliseks paari vaheliseks konfliktiks.
Või selleks, et naine on tujukas.
Kuid küsimus pole üldse selles.
Me kõik vihastume vahel, kuid mitte kõik ei vägivallatse.
Te ütlete veel midagi huvitavat.
Seda, et kuritahtlik käitumine,
mis on oma olemuselt vägivaldne või isegi agressiivne,
ei tähenda veel viha.
Just nii.
Viha on sageli nähtav inimese ilmes või käitumises,
kuid vägivaldsuse puhul pole küsimus vihas.
Vägivaldsuse puhul on küsimus meelsuses,
mis omakorda on seotud empaatia puudumisega
ja usuga, et mul on õigus millelegi.
Nagu öeldud - me kõik vihastame vahel,
kuid me ei hakka siis vägivallatsema.
Vägivallatsemine on valiku küsimus.
Ütlete ka, et nii vägivallatseja kui ohver
läbivad mõlemad kolm faasi.
Viitate vist mu pealkirjale "Ohvrist ellujääjaks ja siis võitjaks".
See puudutab inimest, kes on vägivalla ohver.
Kasutan sel juhul põleva maja näidet.
Ohver on põlevas majas
nähes leeke, tundes tulekuumust ja suitsulõhna,
aga jääb ikka majja edasi.
Ellujääja on selles samas majas,
nähes ka leeke, tundes tulekuumust ja suitsulõhna,
kuid ta lahkub sealt.
Võitja aga, kes on ka samas majas,
näeb ka leeke, tunneb tulekuumust ja suitsulõhna,
lahkub ka majast,
aga ehitab endale peale lahkumist uue maja,
kutsudes ka teisi sinna, et sellest rõõmu tunda.
Mis sai siis teie jaoks selleks murdepunktiks?
Mis pani teid ütlema: "Ma ei lepi sellega enam."
Ütlen oma raamatu sissejuhatuses, et miski murdus mu sees.
Seda ühe juhtumi käigus, kus Ben mind ründas.
Valmistusime üheks ürituseks, kus pidime kõnelema.
Aeg oli juba otsakorral, mis Beni puhul oli tüüpiline
ja ma muutusin juba rahutuks.
Istusin WC's, kui ta tuli mu juurde, haaras mu peast kinni
ja surus oma pöidlad mulle silma.
Sel hetkel murdus midagi mu sees.
Paar päeva hiljem üritas ta mulle leppimise eesmärgil läheneda
ja ma ütlesin: "Ma ei suuda."
Ta küsis: "Miks mitte?"
ja ma ütlesin, et ei suuda enam emotsionaalselt ta juurde tagasi minna
Ta küsis: "Miks?"
ja ma ütlesin: "Kuna miski mu sees läks katki."
Siis mõistsingi, et ma ei jaksa enam võidelda
oma abielu päästmise ja tema muutumise eest.
Iga sellise lahkumisega kaasnevad ka oma järelmõjud.
Küsimus pole vaid suures rõõmus ja vabanemistundes. - Nii on.
Rääkige pisut sellest protsessist ka.
Sellega kaasneb lein, sest tegu on ju kaotusega.
- See on kui lahutusegagi.
Just nimelt.
Lahutus on kui surm ilma surnuta, keda matta
ja ilma nö lohutus-söömaajata naabrite poolt.
Paljude jaoks on tegu väga üksildase teekonnaga.
Nii kogeb sellise trauma üle elanud isik leina.
Leinast aga tuleb paraneda. - Ja see võtab aega.
See võtab aega,
aga samas peaks seda aega teadlikult kasutama
ja mitte laskma sel lihtsalt mööda minna.
Aja möödumine pole see, mis meid tervendab.
Teadlik tegutsemine on see, mis aitab meil terveneda.
Üks teadlikke võtmetegevusi, millest kirjutate, on andeksandmine.
Sest selleks, et vabaks saada, tuleb andestusega tõeliselt tegeleda.
Nii on.
Usun, et tõelise tervenemise juures mängib andestus üliolulist rolli.
Samas tean ka,
et Püha Vaim on juba pikalt oma tööd teinud.
Nii pole minu asi kellelegi öelda:
"Sa pead või võiks kellelegi andestada."
Usun, et tegu on inimese enda otsusega.
Kui aga jääme ootama seda tunnet: "Nüüd andestan!",
siis enamus meist ei koge seda vist kunagi.
Ehk siis tegu on teadliku otsusega. - Just nii.
See on me tahte küsimus.
Mäletan nii selgelt seda õhtut, kui otsustasin andestada Benile.
Jah, see oli tahteotsus,
aga samas mul kulus aastaid, et selle kallal tööd teha.
Samas kui iseendale oli veelgi raskem andestada.
Me ise oleme eeldavasti kõige viimased, kellele andestada.
Jah, ma ise olin viimane.
Tegu on tohutult suure probleemiga me ühiskonnas. - On küll.
See on tõeliselt suur probleem.
Aitäh dr. Ramona Probasco jagamast oma lugu meiega.
Tellige endale ta raamat (nähtav ekraanil)
"Tervenedes korralikult ja elades vabana vägivaldsest suhtest"
Kui maadlete ise selle probleemiga või teate kedagi teist sellist,
siis otsige abi.
Võtke meiega ühendust ja me toetame teid.
Ühtlasi aga tellige endale ka netist see rikkalikku infot täis raamat.
Aitäh Ramona! - Täna teid. Oli tore olla siin.
Peagi aga vastused teie küsimustele, nii et jääge ikka meiega.
Sul on kõik, mida arvasid õnneks vaja minevat.
Paljutõotav karjäär,
piisavalt sõpru
ja üha kasvav pere.
Ometi tundub elu kuidagi tühi ja midagi on nagu puudu.
Vaid Jumal saab anda tõelise mõtte me elule.
Tõeline õnn lähtub Tema tundmisest.
Avasta, kuidas Jumal saab muuta su elu.
Vaata "Klubi 700" saadet.
Väikese Raouli ees sirendab täna helge tulevik,
samas kui veel hiljaaegu tagasi oli ta jäämas pimedaks
ja ta vanemad ei suutnud selles osas midagi teha.
Raouli vanemad olid mures,
kui märkasid, et pojal on probleeme parema silmaga.
Ta oli alles beebi, kui nägime ta silmas valget laiku.
Vanemaks saades suurenes ka see valge laik ta silmas.
Ta kattis alati oma silma, kuna see tegi palju valu.
Päikesevalgus ärritas samuti silma ja tal oli raske väljas liikuda.
Kartsime, et ta kaotab sellest silmast nägemise.
Siis aga külastas CBN'i kliinik nende küla.
Meile öeldi, et ta silmas on hallkae,
kuid nad on valmis tegema talle tasuta operatsiooni.
Arst selgitas haiglas,
et Raoul on jäädavalt kaotamas oma parema silma nägemist.
Tegu oli hallkaega, mis vajas kiiremas korras opereerimist
Raouli isa muretses väga operatsiooni tulemuse pärast,
samas teades, et see oli parim viis oma poja nägemise päästmiseks.
Eemaldasime hallkae
ja panime asemele kõrgkvaliteetse silmasisese läätse.
Tegu on tipptasemel läätsega.
Järgmisel päeval eemaldati silmaside ja Raoul nägi täiesti selgelt.
Olen ülimalt õnnelik, et mu poja operatsioon läks hästi
ja ta silmaga on kõik korras.
Ta saab ilma ebamugavustundeta õues mängida
ja talle väga meeldib lugeda ja kirjutada.
Ta on õnnelik laps.
Milline märkimisväärne muutus!
Tean, et ta saab suureks saades õppida hästi, leida hea töö
ja omada helget tulevikku.
Aitäh kõigile Klubi 700 liikmetele,
kes te kõik osalesite selle poisi nägemise taastamises.
Kui te aga pole veel me liikmed,
kutsun teid liituma kümnete tuhandete inimestega,
kes ütlevad: "Jaa, muudame maailma. Aitame hädasolijaid
ja levitame evangeeliumi üle maailma."
See on kõik osa sellest, kui liitute meiega.
Nüüd aga on aeg te küsimuste käes.
Karla kirjutab:
"Ühte mu pereliikme last ähvardab oht jääda ratastooli.
Olen palunud ta eest silmili maas Jumala eest.
Viha ja pettumus hakkavad võtma maad ta südames
ja see on hirmuäratav.
Olen anunud Jumalalt üht imet.
Kuidas hoida meid kõiki meelt heitmast?"
Tegu on läbi aegade esitatud küsimusega:
"Miks küll halvad asjad sünnivad heade inimestega?"
Sellele küsimusele võib saada kõikvõimalikke vastuseid.
Kui aga keegi, keda armastad, on ratastoolis,
siis mida sellega peale hakata või kuhu abi saamiseks pöörduda?
Ma ise usun imedesse, sest olen neid näinud.
Ka seda, kuidas inimesed tõusevad ratastoolidest
ja hakkavad käima.
Inimesed, kelle osas arstid on lootuse kaotanud.
Olen näinud seda oma silmaga.
Samas on mul endal pereliige, kes on ratastoolis.
Me palvetame ta pärast ja usume Jumalat tema suhtes,
aga hetkel on ta siiani ratastoolis.
Mida siis teha?
Või kuidas oma tunnetega toime tulla?
Tahan julgustada teid kurvastama ehk leinama selle kõige üle.
Ärge suruge neid tundeid endas alla.
Kurvastage selle kaotuse üle.
Läbige kõik kurvastuse etapid.
Samas aga teadke, et alati on lootust ja tulevikku
ning kord saabub päev - olgu siis siin maa peal või taevas,
kus see inimene hakkab taas käima.
Olgus see lootus teile julgustuseks.
See on leitav Jeesuses - te usu alustajas ja lõpetajas.
Tema on teie lootus.
Tema ülestõusmises peitub imeline lootus.
Samantha kirjutab: "Kaotasin kellegi väga kalli
ja tundub, et tal polnud aeg veel minna.
Miks küll Jumal võtab kellegi ära varem, kui peaks?"
Samantha, te ehk süüdistate Jumalat milleski, mida Ta pole teinud.
Kui inimesed lahkuvad liiga vara...
Siinkohal üks piiblilõik Uurijast.
Uurijast ei räägita just palju, aga ta oli Batseba abikaasa.
Me kuuleme palju Taavetist ja Batsebast,
aga mitte eriti Uurijast.
Taavet lasi teadlikult lahingu käigus Uurija tappa.
Ta käskis oma sõjaülematel saata Uurija rinde esijoonele,
taandada kõik teised ja lasta tal surra.
Küsimus: kas see oli Jumala plaan?
Vastus on ilmselge "ei".
Prohvet Naatani sõnum Taavetile oli ka ilmselge "ei".
Nii et surmasid tuleb ette ja need pole mitte Jumala süü.
Inimestel on vaba tahe ja seda saab kasutada igatpidi.
Vaba tahet rõhutatakse väga palju
ja selle raames võib igasugu asju juhtuda.
Alatest tapmistest, kuni õnnetuste ja enneaegsete surmadeni välja.
Nii tahan julgustada teid mitte süüdistama Jumalat selles.
Süüdistage õnnetust, haigust või midagi enneaegset,
lootes seejärel ülestõusmise peale.
Lõpetuseks aga Nehemja sõnad Piiblist:
"Ja ärge kurvastage, sest rõõm Issandast on teie ramm!”
Õnnistusi teile meie kõigi poolt ja näeme taas nädala pärast!
Lapsed.
Tahame, et nad kasvaks üles Jumala Sõna tundes.
Tänapäeva kiires maailmas vajaksime aga pisut abi selles.
Tasuta "Superraamatu" piibliäpis on palju lastele meeldivaid asju.
Piibli lugemine on põnev.
Nii nagu lahedad mängudki
ja vinged videod.
Nad õpivad tundma Piibli kangelasi
ja tunnevad rõõmu Jumala Sõna õppimisest.
Tasuta "Superraamatu" piibliäpp
Kui soovid rääkida kellegagi, kes hoolib,
on me telefoninõustajad valmis vastama su kõnele,
nii et helista juba täna! TV7 kontaktid 44 22 227 / www.tv7.ee
Tõlge: Anne-Ly Raukas