KLUBI 700
Richard Thomasel oli juba 10-aastaselt üks unistus,
mis on paljude noorte unistuseks.
Ta unistas saada rokkstaariks.
See unistus ka täitus,
muutudes ajapikku õudusunenäoks.
Seda pole võimalik isegi seletada ja selles pole midagi loogilist,
kui soovid end tappa.
Oled nii hullumeelses seisus ja deemonlik mõju su üle on nii tugev.
Richard Thomas oli oma edu tipul, kui püüdis endalt elu võtta.
Lausa kaks korda.
See on kohutav.
Ja selle taga on enesetapu vaim.
Ta kasvas lapsena üles Philadelphias
ja ta pere käis kirikus.
Samas ei teadnud ta midagi Jeesusest.
Kasvasin üles väga "surnud" koguduses,
kus valitsesid vaid religioon ja traditsioonid.
Seal õpetati, et piiblilood on vaid näiteks sellest, kuidas elada,
olemata samas päris.
Richardi vanemad lahutasid, kui ta veel väike oli.
Ta ema abiellus uuesti,
kuid nii ema kui ta uus mees olid pidevalt tööl,
jättes Richardi üksi oma valuga toime tulema.
Olin 10-aastane, kui hakkasin jooma, suitsetama ja uimasteid tarbima.
Osaliselt üksildustunde tõttu,
aga veelgi enam tühimiku tõttu hinges, mida vaid Jumal saab täita.
Olles 10-aastane, sai Richard ka oma esimese kitarri
ning hakkas mängima rokki ja heavy metal'it.
Teadsin oma südames, et see on see, mida tahan teha
ja ütlesin nii oma perele kui sõpradele,
et sellest saabki mu elukutse.
Ja tal oli õigus.
Richard võeti vastu Philadelphia keskkooli,
kus oli loovate esitluskunstide eriklass.
Kuigi Richard õppis klassikalist kitarri,
sai heavy metalist ta jaoks kui kinnisidee
ja mingil moel ka kui usund.
Panin tuled kustu ja küünlad põlema, põletades ka igasugu viirukeid
ning lastes heavy metal muusikal huilata.
Ma isegi ei tea, miks ma seda tegin?
Kuid see oli lausa kui mingi seanssi korraldamine.
Olles vaid 2 nädalat 12. klassis käinud,
sattus Richard populaarsesse metal bändi Operator.
Ta jättis kooli pooleli ja sööstis muusikamaailma.
Tema oskused kitarrimängijana tagasid talle edu.
Muusikatööstus oli ka see,
mis süvendas ta sõltuvust uimastitest ja alkoholist veelgi.
Miljon dollarit väärt reisibussid olid sul koguaeg trepis.
Ma jõin ja tarbisin uimasteid ikka korralikult.
Rohked joomised, pidutsemised ja uimastite tarbimine.
Seks suure hulga neidudega.
Tegin kõike, mida inimesed arvavad, et nad tahavad.
Samal ajal sai Richardi onu Joe, keda ta väga imetles, kristlaseks.
Joe teadis, et ta vennapoeg vajab Jumalat
ja palvetas ta eest pidevalt.
Olin osaliselt teadlik ta sõltuvustest
ning külastasin teda ühe ta tuuri ajal, kui olin juba kristlaseks saanud.
Kuid ta hoidis kuidagi eemale ja oli täiega laksu all,
kui teda külastasin.
Richard liitus mingi hetk ühe teise heavy bändiga,
hakates samal ajal väsima rokkstaari eluviisist
ning hakates tarbima unerohtu.
Pidutsemised ja 65 000 inimese ees esinemised
muutusid tööks ja ma vihkasin seda.
Jõudsin punkti, kus viibisin vaid oma koikus.
Tulin sealt välja vaid heliprooviks ja läksin siis koikusse tagasi.
Richardi suur unistus muutus kiiresti õudusunenäoks.
Olin jõudnud punkti, kus tundsin, et olen suremas.
Ja ma olingi, hävitades end vaikselt nii alkoholi- kui uimastitega.
Vihkasin nii iseennast kui inimesi enda ümber,
mis aga viis mind üha sügavamale depressiooni.
Olin totaalses meeleheites.
Kõik mu unistused olid täitunud.
Kõik mu maised, lihalikud unistused,
kuid ometi tahtsin ma surra.
Nii otsustas ta ühel õhtul võtta üledoosi unerohtu.
Seal ruumis oli lisaks mulle veel midagi.
Olin otsustanud puistada kõik tabletid köögilaua peale,
kui korraga haarasin terve peotäie lugematul hulgal tablette
ja panin suhu.
Selline tunne oli nagu keegi oleks aidanud mind selles.
Ja keegi aitaski.
Ma küll ei näinud seda, kuid see oli hirmuäratavalt kogetav.
Richard jäi kuidagimoodi ellu,
kuid üritas mõni kuu hiljem uuesti.
Saatsin ühele oma sõbrale, kes on kuulus laulja, sõnumi,
öeldes, et lahkun siit ilmast, kuna ei jaksa enam.
See käivitas ühe ahelreaktsiooni, mille käigus helistati ka 112'te
ja nii parameedikud kui politsei tulid kohale.
Miljon inimest mu kodus.
Mind viidi haiglasse.
Richard veetis 3 päeva intensiivis ja 30 päeva rehabilitatsioonikeskuses.
Vabaks saade helistas onu Joe, et palvetada ta eest.
See oli otsekui Jeesus, käikväeline Jumal, astunuks ligi
ja öelnud: "Ma olen päris ning ma armastan sind.
Kõik saab korda."
Püha Vaim tuli ja...
ma ei saanud keelduda.
Ma pidin Ta vastu võtma,
saades hoobilt Püha Vaimu tulega ristitud
ja päästetud.
See oli hämmastav!
Olin ühtaegu üllatunud kui samas täis ülevoolavat rõõmu.
Seda tunnet pole võimalik kirjeldadagi.
Täna on Richardi elul uus suund
ja ta kasutab oma ande Jumalale au toomiseks.
Kirjutades, mängides ja lauldes Jeesusele.
See, et sa päästetud saad,
ei tähenda veel, et sa ei vajaks vabanemist kõikvõimalikest asjadest.
Issand murdis selle tsükli, kus ma lausa krooniliselt vihkasin end
ja mis viiski mind enesetapu- ning kõige muuni.
Jumal aga armastab mind nii palju
ja näitas mulle, mis tõeline armastus on.
Mulle hakkasid meeldima asjad, mida ma polnud elus varem teinud.
Inimeste aitamine ja teenimine.
See on hämmastav ja otsekui üks ime teise järel.
Jeesus on ainus, kes saab midagi sellist teha.
See pole võimalik läbi religiooni või muude võltsasjade.
Ka mitte läbi alkoholi, uimastite või seksi.
Miski neist ei toimi.
Jeesus on ainus tee, tõde ja elu
ja ainus tee me taevase Isa juurde.
Selles osas on Richardil küll õigus.
Piiblis on öeldud,
et taeva all pole ühtki teist nime, mille kaudu saada päästetud.
Sa võid ju vastu vaielda, aga nii on.
Nii on.
Jeesus ütles, et Ta tuli selleks,
et meil oleks elu ja oleks seda ülirohkesti.
Mitte vaid pisut sellest, aga kohe täiega,
mille käigus hinnata kõike meid ümbritsevat ilu
ja teha seda, mida Richard tegi - ulatuda välja ja aidata teisi.
Kui me aga otsime alles, kes me oleme,
kas meil on ikka tähtsust ja milles elu üldse seisneb,
siis ainus, mida me näeme, on see, mis piirdub vaid me endaga.
Jääme sellesse nii kinni.
Iga inimene otsib tähendusrikkust
ja igaühe teekond on nii erinev.
Kui aga kõik su unistused täituvad ja sa saad kõik
ning saad teha kõike, mida pead oluliseks,
et tunda end tähtsana,
siis nö tippu jõudes tajud korraga, et seal polegi midagi.
Mida siis teha?
Üks asi on hakata vaatama,
oli sul ikka õigus väärtuste osas, mida kõigile neile asjadele andsid?
Ja kui need asjad ei täida tühjust su sees,
siis mis täidaks?
Richard jõudis sellisesse punkti.
"Mul on kõik, mida eales tahtsin ja ometi see ei täida mind.
Milleks ma siis üldse siin ilma peal olen?"
Kuid tänu Jumalale oli Richardi elus keegi,
kes oli püüdnud jagada temaga varemgi.
Kui me aga oleme pilves ja ajame oma asja,
olles sõltuvuses, millest iganes,
siis me ei kuule Jumala häält.
Kui aga meist endist enam ei piisa
ja me jõuame tühja, üksikusse, surnud punkti,
siis me ka mõistame, et seal pole mitte midagi.
Mitte midagi ja inimlikult ei saa seda ka luua.
Ma ei saa tekitada iseendas rõõmu.
Ma ei saa tekitada rahu või rahulolu tunnet elu suhtes.
Kuhu siis pöörduda?
Usun, et oleks üsna loogiline väita, et tuleks pöörduda oma Looja poole.
Jumal lõi sind ühe plaani ja eesmärgiga.
Piiblis on öeldud, et Jumal teadis sind veel enne, kui sind su emaihus loodi
ja Ta teadis, et sa tuled siia ellu.
Mu meelest on hämmastav, et kogu universumi Looja -
See, kellel on selline vägi, ootab sinu ja minu järgi.
Kas pole mitte hämmastav?
Ta armastab sind nii väga ja igatseb, et tunneksid Teda.
Tema juba tunneb sind,
aga Ta ootab, et ütleksid: "Jumal, ma tahan tunda Sind.
Tahan kogeda Su armastust
ja seda, et Jeesusest saaks mu Päästja."
Kõik, mis jääb väljapoole seda, on vaid inimlik tarkus ja religioon.
Kuid sa võid omada üks-ühele,
ülimalt isiklikku, elumuutvat ja igavikulist kogemust Jumalaga.
Kuidas?
Läbi selle, et kutsud Ta oma südamesse.
Esmalt aga pead mõistma, et vajad Teda.
Küsimus pole vaid palves: "Jeesus, tule mu südamesse."
See tähendab alanduda Jumala ees ja öelda: "Ma olen patune.
Olen Sinust kaugel ja mu teed on nii erinevad Sinu omadest.
Tule mu südamesse ja ellu ja muuda mind.
Alistun Sulle ja võtan vastu Su andestuse, Jeesus.
Püha Vaim, tule ja ela mu sees ning õpeta mulle, kuidas elada."
Kui tahaksid paluda seda palvet, helista me palvekeskusesse
või TV7'sse Tallinnas.
Järgmisena lugu mehest,
kes saavutas 70-aastaselt oma elu parima vormi.
James liitub meiega peagi,
et jagada, kuidas peatada vananemisprotsessi
ja parandada oma vormi.
Isegi, kui sa pole aastaid trenni teinud.
Jää meiega!
Minge kõike maailma ja tehke jüngriteks kõik rahvad
Jumal lõi alguses taeva ja maa
ja see kõik oli hea.
Ta lõi meid tundma Teda
ja elama ühtse perena.
Kuigi Ta armastas igat rahvust, suguharu ja üksikisikut,
pöörasime me selja Ta armastusele.
Meie patt lahutas meid Temast.
Kuid Ta ei unustanud meid.
Jeesus Kristus lahkus taevast, et olla koos meiega.
Ta löödi risti ja Ta suri meie pattude eest.
Kuid Ta tõusis surnuist ja elab täna taas.
Jeesus tuleb taas tagasi ja me ootame seda päeva.
Seniks aga jagame Jumala armastust inglise keeles,
hispaania keeles,
saksa keeles
ja prantsuse keeles,
et iga inimene võiks leida tee meie Päästja - Jeesuse juurde.
See on meie missioon,
meie kirg
ja meie tulevik.
CBN’i ESIMESED 50 AASTAT
Me kõik jääme vanemaks,
aga see ei tähenda, et peaksime jääma vanaks.
Nõnda ütleb endine Wall Street'i tegija vend,
kes on 76-aastane ja oma elu parimas vormis.
Tuntud raamatu autor James Owen otsustas ajada end vormi
ja saada lahti kroonilisest seljavalust.
Seda 70-aastaselt.
Ta sisenes fitness-maailma tasapisi, kuniks ta seljavalu kadus lõplikult.
Aja möödudes sai diivanil lebotajast elu parimas vormis olev mees.
Oma raamatus "Lihtsalt liiguta!" jagab James,
kuidas ka vanemad inimesed võivad vormi saada.
Isegi, kui nad pole aastaid trenni teinud.
See on üks lootustandev raamat!
Tere tulemast James Owen! Nii tore, et olete siin. - Tänan!
Kas ma võin teid Jimiks kutsuda? - Olge lahke.
Kõik sai alguse sellest, kui te 70 saite. Mis juhtus?
Vaatasin oma 70-juubelil peeglisse ja mõtlesin: "Mina see küll pole!"
"Kes see vend veel on?"
Mul olid tohutud seljavalud ja mu põlved olid läbi.
Mu parem õlg oli "külmunud"
ja mul oli ka 10-15 kg jagu ülekaalu.
Kuid kõige hullem oli see, et mul polnud üldse energiat.
Teil oli vist ka üsna istuv eluviis? - Oli.
Mul pole ühtki ülikooli kraadi, aga mul oli kraad diivanil lebotamises.
Olin professionaalne diivanil lebotaja.
Kuus aastat hiljem aga olen ma oma elu parimas vormis.
Ma kaalun täna vähem, kui keskkoolis käies.
Seega, kui minusugune vend sai sellega hakkama,
saab igaüks sellega hakkama!
Kunagi pole liiga hilja, et alustada.
Te polnud 30 aastat trenni teinud.
Paljud oleks juba ainuüksi selle peale alla andnud.
Millest te alustasite?
Üks statistika ütleb, et kui jõuad 70-eluaastani välja,
võid miinimumina elada veel järgmised 15 aastat.
Vaatasin peeglisse ja mõtlesin:
"Millised küll need aastad veel olema saavad!"
Kui tundsin end 70'selt juba nii halvasti,
siis sealt oleks kõik vaid allamäge läinud.
Kui töötada investeerimise alal nagu ma seda tegin,
siis sulle meeldivad igasugu uuringud.
Mõtlesin, et loen siis palju raamatuid ja räägin oma ala asjatundjatega,
liitudes siis ka samas mõne klubiga.
Esimene aasta oli ikka raske.
See oli valdavalt kui füsioteraapia,
sest ma ei suutnud üht kätekõverdustki teha.
Täna võin teha vabalt 3 x 50 kätekõverdust.
Ma ei tee seda iga päev, aga korra nädalas ikka.
Tegu oli stabiilse, samas jätkuva protsessiga.
Üle öö ja kergelt ei tule midagi.
Mis te eesmärgid olid, kui alustasite?
Saada seljavalust lahti.
Väga lihtne - saada seljavalust lahti.
Ma ei võtnud selle vastu mingit rohtu
ega saanud ka seljasüste, kuigi oleks ehk pidanud.
Kuid ma ei tahtnud jääda rohtudest sõltuvaks.
Sest sageli need ei muuda suurt palju midagi.
Nii alustasin kavaga, kuhu kuulusid kõndimine ja venitamine.
Suutsin esimesel päeval kõndida vast 10 minutit
ja mul oli toss väljas, mis oli piinlik.
Järgmine päev suutsin ehk 11 minutit käia.
Järgmine päev vaevu 5 minutit.
Kuid kuu aja pärast oli olemine juba parem
ja 3 kuu pärast palju, palju parem.
Ehk siis tasu tuleb üsna ruttu.
Venitamine aga on vanemaks saades ülioluline.
Te olete alles noor. - Ei ole. Olen teil üsna kannul, härra.
Kui me 60-aastaselt ei koge veel igasugu valusid,
siis oota vaid, kui 70 saad.
See on nagu autogagi.
See sõidab 5 aastat parimal tasemel,
kuniks korraga on teatud selle osad kulunud.
Nii et, kui saad 70, on mitmed su osad ka kulunud.
Seega tuleb teha midagigi.
Mida see tähendab olla funktsionaalselt vormis?
See tähendab võimet
saada raskusteta hakkama oma igapäeva tegevustega.
Me peame unustama ära
need vanad Arnold SchwarzeneggerI jõuvõtted.
Kus kõik taandub pigem välimusele kui enesetundele.
See kõik on välimusele keskendunud,
samas kui minu eas peaks see olema tervisele keskendunud.
Olete te alati järginud distsipliini?
Olen.
Imeline.
Kuid vähesed energiavarud hoiavad paljusid trenni tegemast.
"Ooh, mul lihtsalt pole jõudu!"
Kuid energia ja jõud tulevad trenni tegemisest.
Tahtsingi öelda, et vähene energia hoiab sind diivanil,
samas kui liikuma hakkamine annab sulle, mida vajad.
Täiesti.
Kiireid ja üheseid lahendusi kõigile pole olemas.
Pead leidma, mis sinu puhul toimib,
sest see, mis toimib minu puhul, ei pruugi teie puhul toimida.
Kuidas teie tervislik seis sellest kõigest muutus?
Mu arsti näol oli tegu meestearstiga, kes on minust vaid 2 aastat noorem.
Ülekaaluline, vihkas trenni ja armastas süüa.
Läksin oma iga-aastasesse kontrolli
peale seda, kui olin 4 aastat trenni teinud
ja ta ütles: "Jim, oled oma vanuseklassis top 1% seas."
Ta ütles seda kolm-neli korda,
mispeale küsisin: "Kui vanaks te mind peate?"
Ta ütles: "Te olete 64-aastane."
Ütlesin, et hoopis 74-aastane.
Ta oli üllatunud.
"Mis kell homme kõnnirajale läheme?"
Püüdsin teda ka kaasa saada, aga ta ütles: "Mulle meeldib süüa
ja ma vihkan trenni."
Nii et seal polnud midagi teha.
Tutvusin te raamatuga "Lihtsalt liiguta!"
See kõik on vägagi tehtav.
Te ju ei täitnud ka mingit hullumeelset kava,
kus poleks suutnud ennast liigutada.
Mida vanemaks saad,
seda enam peab olema valvel, et endale liiga ei teeks.
Nii et ma ei liitugi mingi erikavaga.
Kuid ma teen trenni 1h päevas ja 5-6 korda nädalas.
See ei tähenda kangi tõstmist, kuni minestamiseni,
vaid võib olla kas kardiotrenn, venitused, tasakaalu- ja jõutrenn.
Palju tööd kerelihastega.
Kuid need kõik on tasakaalus.
Ei saa teha vaid ühte asja, arvates, et saad seeläbi vormi.
See pole nii.
Te raamat on lihtsalt imeline!
"Lihtsalt liiguta!"
See pealkiri ütleb juba kõik, nii et lihtsalt liigutage end!
Ma isegi ei tea, miks me istusime selle intervjuu ajal?
Oleksime pidanud seisma.
Kui soovid kuulda me pikemat intervjuud Jimiga,
siis see on leitav me FB'i lehelt.
Lihtsalt liigutage!
Suur tänu! Võrratu sõnum. - Aitäh teile!
Me võime istuda reklaamipausi ajaks.
RÕÕM! PÜÜA SEE KINNI!
Kui Andrea haigla traumapunkti jõudis,
ei osanud ta väga midagi oodata.
Ta teadis vaid, et ta abikaasa Clint oli sattunud mootorratta avariisse.
Seda aga, mis teda mehe palatis ees ootas,
poleks ta osanud eales oodata.
Mootorrattasõit juunis, 2006. a. Houstoni lähistel Texases.
Clinti nahktagi libises ratta tagaosast maha
jäädes kinni ratta rihma vahele ja hakates kiskuma ka rooli.
Clint lendas 110 km/h kiiruse pealt üle ratta,
maandudes pea ees asfaldile.
Hiljem teatati õnnetusest ka Clinti naisele Andreale.
Olin ühtaegu mures, šokis kui tardunud.
Ma ei teadnud detaile, nii et see oli hirmuäratav.
Esmaabiandjad kutsusid helikopteri,
et lennutada Clint Houstoni traumakeskusesse.
Ühtlasi võeti ka ühendust Clinti-Andrea pastori Doniga,
kes sõitis samuti haiglasse.
Palvetasime kogu tee.
Püüdsin kuulda Jumala häält selle olukorra suhtes,
sest teadsin, et olukord on väga raske
ja ma tahtsin olla julgustuseks.
Jumal ütles: "Kui haiglasse jõuad, siis ütle neile,
et Clint tuleb sellest kõigest välja.
Ärge muretsege juhtunu pärast ega vaadake hetkeolukorrale.
Ärge mõelge ka palju sellele, mida arvatakse või ennustatakse,
sest Clint tuleb sellest kõigest välja."
Clinti mitmed ajuosad olid tõsiselt vigastada saanud
ja ta oli koomas.
Arstid ütlesid, et kui ta jääbki ellu,
võib ta kuni elu lõpuni vajada täisajaga abi.
Tal olid erinevad verejooksud ja igal pool olid mingid juhtmed.
Ta oli hingamisaparaadi all ja ta kõrvadest voolas verd.
See oli eeldavasti kõige hullem olukord,
mida olin eales näinud.
Medpersonal ei uskunud, et ta sellest välja tuleb.
Pere kogunes haiglasse ühisele palvele.
Ühtlasi paluti tervel kogudusel palvetada Clinti ellujäämise eest.
Mil iganes tundsime vajadust palvetada,
seda me ka tegime.
See aitas meil hoida fookust
ja tuletada endale meelde Jumala antud tõotust,
et Clint saab terveks.
Pidime vaid olema kannatlikud
ja kuigi kõik nägi väga halb välja, hoidma alal oma lootuse.
Vaatamata antud prognoosidele nad ootasid ja palusid endiselt imet.
Ma teadsin, mida ma teadsin,
kuid samas teadsin sedagi, et Jumala jaoks on kõik võimalik.
Nad näitasid kogu selle olukorra keskel üles
suurt usku.
Midagi, mida olin vaevu näinud oma 35-aastase pastori töö jooksul.
Tema eest oli liiga palju palutud,
nii et tal polnud muud varianti kui sellest välja tulla.
Andrea hoidis kinni Jumala Sõnast, et hoida alal lootust.
Inimesed saatsid talle piiblisalmidega kaarte,
mis rääkisid Jumala võimest tervendada ja taastada.
Lugesin neid nii iseendale kui Clintile, sosistades neid talle kõrva.
See aitas mul endal püsima jääda ja sellest kõigest kinni hoida.
Kogesin, et kui Piibel ütleb nii, siis pean seda ka uskuma.
Sest Jumala Sõna vastab tõele
ja mida iganes Ta on tõotanud, seda Ta ka teeb.
Andrea ootas ja palvetas, nähes nii edusamme kui tagasilööke.
Ta seesmiste organite rõhk või ka vererõhk
võisid minna väga kõrgeks.
Või oli tal kõrge palavik.
Kõik sellised asjad.
Nad kartsid ka krampide tekkimist.
Kõik käis üles-alla -
kord oli kõik hästi ja siis jälle halvasti.
Lõpuks, peale 2-nädalast koomas olemist
tuli läbimurre.
Ümbritsetuna oma perest ärkas Clint üles.
Ta ajas end püsti ja ta silmad olid kui tõllarattad,
otsekui öeldes: "Ma tunnen neid!"
Järgmiste kuude jooksul taastus Clint nii vaimselt kui füüsiliselt,
ületades kõik arstide ootused.
Samas pidi ta uuesti õppima, kuidas teha kõige lihtsamaidk asju.
Ma ei tea, on see kõigi puhul nii,
aga peale ajukahjustust pead otsekui uuesti suureks saama.
Õppima uuesti sisuliselt kõike.
Clint ja Andrea usuvad, et see taastumine oli ime
ja vastus nende palvetele.
Pead lihtsalt teadma, et Jumal kannab hoolt su eest,
mis iganes olukorrad ka poleks.
Pead lootma Jumala peale kõiges.
Nad olid tasakaalukad, palvetasid, läksid edasi usus
ja said oma ime.
Tõsiasi, et Clint millestki sellisest välja tuli
ja saab normaalse inimesena oma elu jätkata,
on totaalne ime.
Rääkimata oma töö jätkamisest.
Kui ta varem oli vaiksem ja tagasihoidlikum
ega rääkinud väga palju, siis nüüd räägib ta kohe rohkesti.
Jumal taastas mu.
Ma sain tagasi kõik, mida vajan ja rohkemgi veel.
Mul on kaks tütart ja õnnelik naine.
Jumal pole lasknud meil vaid edasi minna,
aga ka kogeda head käekäiku.
Kui vaid loodad Ta peale, varustab Ta sind kõigega, mida vajad
ja enamgi veel.
"Looda Issanda peale kõigest südamest
ja ära toetu omaenese mõistusele!
Õpi teda tundma kõigil oma teedel, siis ta teeb su teerajad tasaseks!"
See on vaid üks paljudest tõotustest, mille Jumal on oma lastele andnud.
Tean, et paljudel teist on tõsiseid vajadusi
ja asju, mille pärast olete palunud pikka aega.
Palve muudab olukordi,
mistõttu olge innukad ja ärge andke alla.
Jumal ütleb: "Jätka vaid palumist, jätka vaid palumist!"
Siin mõndade inimeste tunnistused, kes on kogenud Jumala väge.
Donald kannatas 3 kuud jalavalude käes,
mis olid nii hullud, et ta ei saanud käiagi.
Donald helistas CBN'i palvekeskusesse,
kus palvetati, et see valu lõppeks.
Järgmisel hommikul ärgates oli valu läinud
ja täna saab ta taas vabalt käia.
Ja siis Melvin, kellel diagnoositi suhkruhaigus.
Ta helistas 2013. a. CBN'i palvekeskusesse,
et ta eest palvetataks.
Ta helistas sinna iga nädal kolm aastat jutti,
kuniks möödunud aasta mais öeldi, et tal pole enam suhkruhaigust.
Ma ei tea, mida sa täna vajad,
kuid ma tean, et meil on inimesed, kes hoolivad sinust
ja kes tahavad seista su kõrval
ja ühendada palveks nii oma käed kui südamed.
Ühises palves peitub jõud,
mistõttu helista me kõnekeskusesse juba täna
ja nad palvetavad su eest rõõmuga.
Lõpetuseks aga piiblisalm Apostlite tegudest 20:35:
"Pidades meeles Issanda Jeesuse sõnu...
Õndsam on anda kui võtta!””
Tõlge: Anne-Ly Raukas
Kui vajad rääkida kellegagi, kes hoolib,
helista me palvenõustajatele,
kes on valmis vastama su kõnele.
Helista juba täna!