KLUBI 700
David Kern'i isa oli paadunud alkohoolik.
Aastaid hiljem läks David sama rada.
Ta seisis silmitsi abielulahutusega
ja veel ühe süüdistusega purjus sõitmise eest.
Kuniks ühel päeval, mil David planeeris oma surma,
pani ta teleka käima
ja see, mida ta sealt nägi, päästis ta elu.
Nägin oma ema ja õdesid ära sõitmas
ja see oli hetk, mil mu elu läks ühes isa omaga allamäge.
8-aastane David poleks eales arvanud,
et ta vanemad võiks lahutada.
Kuigi märgid kõik viitasid sellele.
Märkasin, et ema ja isa hakkasid rohkem tülitsema
ja tülid muutusid üha vägivaldsemaks. Just isa poolt.
Ühtlasi muutusid ka isa karistusviisid karmimaks.
Kuid David hoidis siiski headest mälestustest kinni,
enne, kui asjad täitsa hulluks läksid.
Ma austasin ja armastasin oma isa.
Ta oli küll vägivaldne, kuid armastasin teda siiski.
Meil oli omavaheline side.
Nii otsustatigi, et David jääb isa juurde
ja ta kaks õde lähevad koos emaga.
Sellest alates muutusid aga joomine ja vägivald aga veelgi hullemaks.
Ta hakkas iga õhtu baarides käima.
Me kodus hakkas üha enam rahvast käima,
kuhu juurde käis ka seksimine.
Me kodu muutus paigaks, mis polnud enam äratuntav.
Lisaks sellele kogesin vaimset vägivalda,
stiilis: "Sa igavene luuser ja äbarik!"
David hakkas 11-aastaselt jooma ja kanepit tõmbama,
sest isa sõnul olla see midagi lahedat.
Nädalalõppudel oli David ema juures, kes püüdis talle Jumalast rääkida,
kuid ta oli selleks liiga vihane ja haiget saanud, et seda kuulata.
Ta muudkui julgustas mind Piibli põhjal,
öeldes, et Jumalal on plaan mu elu jaoks
ja palju muud.
Kõik sellised asjad, mida sa ei taha kuulda.
Mõtlesin, et kui Jumal ongi olemas, siis kus Ta on?
Või miks kõik need asjad sünnivad?
David langes 11. klassis koolist välja ja hakkas narkokaubitsejaks.
Ta lahkus isakodust,
käies sisse-välja erinevatest narkourgastest.
Ühtlasi peeti teda mitmeid kordi kinni.
Nii nagu ta isa, pidas Davidki elu lootusetuks.
Su ema on läinud, su isa on vägivaldne.
Sa isegi ei tea enam, mis elu on.
Sa ei hinda elu.
Ma ei hinnanud elu.
Seda kuni hetkeni, mil Davidi pruut teatas, et on rase.
Isaks saamiseks valmistudes koges David midagi,
mida polnud kunagi varem kogenud.
"Lootus on siiski olemas ja elu muutub."
Kuuldes oma lapse südamelööke, mõtlesin: "Wau!
Mu elu läheb nüüd selles suunas."
See on see, kuhu suunas see nüüd tõesti läheb.
Kuid siis, ilma Davidile teatamata, tegi ta pruut aborti.
David oli täiesti murtud ja tundis, et see on kuidagi tema süü.
Pidin kuhugi ära saama,
sest tundsin, et mu elu mõjutab teiste elusid.
See oli ka esimene kord, kui tajusin, et mu elu peab tõeliselt muutuma
ja sellega tuleb midagi ette võtta.
David läbis põhikooli, liitus Kaitseväe reservarmeega
ja sai hea töökoha metallitööstuses.
Kuid alles siis, kui ta abiellus ja sai kahe poja isaks,
leidis ta, et oli saanud nüüd selle, mida oli tõeliselt otsinud.
Olin alati püüdnud leida seda lootust.
Uskusin, et see on seotud perega -
sellega, et leida keegi, kellega abielluda,
saada lapsi ja nö juurduda kuskil.
David armastas oma poegi ega olnud kunagi vägivaldne.
Kuid ta ei saanud kuidagi lahti oma vajadusest alkoholi järele.
Nad vaidlesid naisega pidevalt selle üle,
kuniks naine andis lahutuse sisse.
Kui lahutus oli sisse antud,
kaugenesin veelgi, tehes vaid üht asja, mida oskasin -
läksin tagasi baaridesse
ja hakkasin jooma rohkem kui eales varem.
Oodates lahutuse osas lõplikku kohtu otsust,
jagasid nad naisega poiste hooldusõigust.
Kui pojad olid minuga, hoidsin end vaos.
Kui nad polnud minuga, läks kõik käest ära.
David peeti ühel õhtul purjus peaga juhtimise eest kinni
ja viidi kartsa.
Lahutuse jõustumine oli vaid mõne nädala kaugusel
ja ta kartis, et kaotab kõik õigused oma poegade eest hoolitsemiseks.
Kogesin sel hetkel sellist murtust, mida polnud elu sees kogenud.
Mu pojad olid nii mu südames
ja ma mõtlesin, mida nad ilma minuta teevad?
Kuidas küll see lugu korda saada ja mis üldse saab?
Peale kartsast pääsemist läks David koju kohtuistungit ootama.
Peas keerles igasugu mõtteid
ja ma tundsin, et ma pole piisavalt hea, et olla isa.
Olin kõiki alt vedanud ja mõtlesin, et parem on, kui mind poleks.
David pani teleka käima, et peatada oma mõtete voolu
ja kuulis sealt lootuse sõnumit.
Telekast tuli just "Klubi 700", kus Pat Robertson oli rääkimas.
"Kas tahaksid kogeda seda armastust?"
Ta ütles, et on kaks teeda, mida mööda minna -
kas mööda seda teed, mida oled juba käimas,
või võttes vastu Jeesuse, kui oma Issanda ja Päästja
ning valides elu, mis Tal on su jaoks.
Mõtlesin: "Wau! On see tõesti nii lihtne?"
Sest ma polnud kunagi kuulnud, et see oleks nii lihtne.
Läksin oma tahatuppa, põlvitasin ja palvetasin.
"Issand Jeesus, ma usun Sinusse ja vajan Sind."
Mu sees oli üks vajadus, nälg ja janu,
mida ma polnud kunagi varem kogenud.
Tõusin sealt püsti
ja tundsin, et olen vaba.
Tundsin elu esimest korda, et olen vaba ja kõik saab korda.
See oli tõeline wau-faktor.
Mõtlesin: "Kas tõesti kõik saab päriselt korda?"
David hakkas käima rehabilitatsiooni keskuses,
kus ta luges ka Piiblit ning palvetas.
Ühtlasi avastas ta
meheks ja isaks olemise tõelise tähenduse.
Mul polnud isakuju, kelle poole alt üles vaadata,
kuid mul oli Jumal, kes ilmutas mulle oma tõelist olemust
ja kes samas varustas mind olema parem isa
ja olema kõike seda, mida mu pojad vajasid.
Kogu mu hirm oli läinud.
Hirm eesootava ees oli läinud.
Hirm selle ees, kes minust saab, oli läinud.
Saanud vabaks kõigist oma sõltuvustest,
ilmus David kohtusse muudetud mehena.
Kohtunik hindas ta rehabiliteerimisprogrammi läbimist
ja loobus süüdistustest.
2. nädalat hiljem oli ta taas kohtu ees -
seekord lastehooldusõiguse küsimuses.
Rääkisin kohtunikule nii oma usust, leitud lootusest ja plaanidest.
2. nädalat hiljem sain oma advokaadilt kõne,
et mulle on antud luba jagada vanemlikke õigusi
ja poisid saavad käia minu elukoha järgses koolis.
Tänaseks on David pastor,
kes aitab sõltuvustes olevaid inimesi.
Ta on abielus Rhondaga,
kellega koos nad õpetavad oma perele,
kelle eeskuju tuleb elus eelkõige järgida.
Ma armastan ja julgustan oma lapsi, olles neile nii isaks kui sõbraks.
Kuid nad teavad, et üle minu on veel keegi
ja selleks on nende taevane Isa.
Vaid tänu Talle olen ma täna see, kes ma olen.
Lugesin Pauluse kirja korintlastele, kus ta ütleb: "Issand on Vaim
ja seal, kus on Issanda Vaim, seal on vabadus."
Seal on vabadus.
David jäi oma isa halva eeskuju, narkosõltuvuse ja alkoholi lõksu,
kuid seal, kus on Issanda Vaim, seal on vabadus.
Jumal tuli, et teha sind vabaks.
Jeesus tuli, et teha sind vabaks.
Seetõttu ei peaks sa ka olema millegagi seotud.
Jumal pole loonud sind orjaks, vaid vabaks
ja seal, kus on Issanda Vaim, seal on ka vabadus.
Sa ise tahad olla vaba ja Jumal tahab, et oleksid vaba.
Sa võid olla nii paljude asjade ori.
Vihkamise ori,
hirmu ori,
halbade mälestuste ja mille iganes muu ori,
mis on sind orjastanud.
Kuid tahan öelda sulle just praegu - Issanda Vaim on siin
ja Issanda Vaim teeb su vabaks,
sest seal, kus on Issanda Vaim, seal on ka vabadus.
Seal on ka vabadus.
Kui igatsed vabadust ja Jumala Vaimu puudutust,
siis palu koos minuga just nüüd ja praegu,
öeldes: Jeesus.
Jeesus,
ma tulen Su ette just praegu
ja ma tunnistan,
et Sina oled Jumal.
Ma tunnistan, et Jumala Vaim on Sinus
ja Sina ise oledki Jumala Vaim.
Issand, ma igatsen Sind.
Püha Jumala Vaim, palun, et tuleksid mu südamesse
ja täidaksid mind iseendaga.
Ilmuta mulle Isa.
Olen nüüdsest Sinu oma, andes oma elu Sulle.
Ma võtan vastu selle vabaduse just nüüd ja praegu.
Aitäh Sulle, Issand!
Aamen.
Kui palusid koos minuga, siis see on suur asi,
sest kutsusid sellega Jumala oma ellu.
Nii saad alustada täiesti uut seiklust koos Temaga.
Täiesti uut seiklust
ja Jumala imepärane töö saab toimuma sinus nüüdsest alates.
Püha Vaimu imepärane töö saab toimuma sinus
ja sa oled vaba, sest kuulud Talle.
Küll aga peaksid siiski tegema midagi, kui oleksid nii kena.
Peaksid tunnistama oma suuga, mida just äsja tegid.
Nii saad helistada meie kõnekeskusesse
ja anda meile teada, et palusid selle palve
ja andsid oma elu Jeesusele.
Kui soovid, võime saata sulle kristlikku lugemismaterjali,
kui ei, on ka kõik hästi.
Kuid anna kellelegigi teada, et oled vaba,
sest Issanda Vaim on sind vabaks teinud.
Sa oled vaba mees või naine, poiss või tüdruk, Jeesuse nimel.
Järgmiseks aga lugu raamatust, mida iga vanem peaks lugema.
John Stonestreet jagab, kuidas aidata oma lapsi
keset kultuurisõdu, milles täna viibime.
"Minge kõike maailma ja tehke jüngriteks kõik rahvad."
Alguses lõi Jumal taevad ja maa
ja see kõik oli hea.
Ta lõi meid tundma Teda
ja elama üheskoos kui üks pere.
Kuigi Ta armastas igat rahvust, suguharu ja isikut,
pöörasime meie selja Ta armastusele.
Meie patt lahutas meid Temast.
Kuid Tema ei jätnud meid.
Jeesus Kristus lahkus taevast, et olla koos meiega siin maa peal.
Ta löödi risti ja Ta suri meie pattude eest.
Kuid, Ta tõusis siiski surnuist ja on täna elav.
Jeesus tuleb taas tagasi ja me ootame seda päeva.
Seniks aga jagame Jumala armastust inglise keeles,
hispaania keeles,
saksa keeles
ja prantsuse keeles,
et iga inimene võiks tunda meie Päästjat - Jeesust Kristust.
See on meie missioon,
meie kirg
ja meie tulevik.
CBN'i ESIMESED 50. AASTAT
Bob Dylan laulis kord: "Ajad ei muutu!"
See oli enam kui 50. aastat tagasi
ja ajad on peale seda kohe kindlasti muutunud.
See, mis kord oli tabu, on täna osa peavoolumeediast
ja kes teab,
mis veel järgmise põlvkonna ajal juhtuma hakkab?
John Stonestreet'i sõnul on siiski viis, kuidas jääda kindlana püsima.
John Stonestreet on saate "Murdepunkt" saatejuht.
Tegu on kristliku raadiosaatega, millega alustas kord Chuck Colson.
John on ka ühe kristlike maailmavaadete keskuse juht.
John ütleb, et ameeriklaste vaated soolise identiteedi, tehnoloogia
ja abordi osas on muutumas.
See tähendab, et vanemad, pastorid ja mentorid
seisavad silmitsi tõsise väljakutsega.
Nad peavad valmistama noori kristlasi ette
seisma silmitsi selle segadust tekitava maailmaga.
Oma uues raamatus "Praktiline teejuht kultuurini"
jagab John,
kuidas varustada noort põlvkonda muutma maailma
keset ebakindlaid aegu.
John Stonestreet on täna koos meiega.
Milline võrratu raamat!
Tore, et olete täna meiega. - Tore olla siin.
Kuidas te defineeriksite kultuuri?
See ongi kõige olulisem küsimus,
sest sõna "kultuur" kasutatakse tihti seda lahti seletamata.
Kultuur on see, mida inimesed teevad maailmaga.
Kristlased peavad seda kõike sageli vaid halvaks,
kuid see pole nii.
Kultuur kätkeb endas ka tööd, ettevõtlust jne.
Kultuur on kui jõud me ümber, mis kujundab me mõtteviisi,
meeli ja käitumist.
Nii teavad ka lapsevanemad, et lühikese ajaga on palju muutunud.
Me teame ka seda,
et me peaks kuidagi olema võimelised
mõjutama seda kultuuri oma laste heaks.
Kuid te ütlete oma raamatus,
et me kultuuris on teatud alateadlikke hoovusi,
mida me ei pruugi teada.
Mu raamatus on juttu nö "kultuurilistest lainetest",
mis on kogetavad.
Me kõik oleme viibinud meres, kus laine on meid jalust niitnud.
Siia alla käivad samasooliste abielud,
rassism, sõltuvused jne.
Nö ilmselged asjad.
Kuid meil on ka kogemusi,
kus merelaine on kandnud meid rannast meetrite kaugusele
ja me mõtleme: "Mis juhtus?"
Sel juhul on tegu varjatud hoovustega.
Nii on viimase 20-30. aasta jooksul
esinenud ka palju kultuurilisi varjatud hoovusi,
mis on loonud kogetavaid kultuurilisi laineid.
Nii et, vanema-, mentori- ja õpetajana
peame me aitama järgmisel põlvkonnal
tulla toime lainetega, aga mõistma samas ka neid hoovusi.
Mis nendeks hoovusteks näiteks on?
Üks neist on tõsiasi, et me elame infoajastul.
Kui me teiega lapsed olime,
ütlesid vanemad mõne me küsimuse peale:
"Mine vaata järgi!"
Mis tähendas entsüklopeedia avamist, mis oli väga mõjuvõimas allikas.
Tänane "Vaata järgi!" tähendab info otsimist Google'st,
mis edastab meile infot vastavalt oma algoritmidele.
Samas, kogu see info, mis meil on, ei tähenda veel tarkust.
Nii on üheks alahoovuseks kogu selle info navigeerimine
ja sellest tõe leidmine.
Teiseks alahoovuseks on nö igavene noorukiiga.
Vanasti peeti noorukieaks 13-18. eluaastat,
täna peetakse selleks 11-30. eluaastat.
Räägitakse Peeter Paani sündroomist
või mu lemmik on "läbikukkumine millegi loomises",
mis viitab keskkooli noortele,
kes oma 20'ndates ja 30'ndates ei saa ikka veel täiskasvanuks.
Nad ei võta vastutust, ei koli vanemate kodust välja
ja nad lükkavad ka abiellumist üha enam ja enam edasi.
See on ka üks neid hoovusi, millega silmitsi seisame.
Üheks hoovuseks on vooruslikkuse puudumine.
Täna räägitakse kõikjal erinevatest väärtustest,
mis peaksid olema paigas.
Kuid me väärtused peaksid peegelduma ka me eluviisis.
C.S. Lewis rääkis sellest.
St nö selgroo omamist.
Iseloomu omamist.
Tänapäeva elu pakub väga kiireid, kergeid ja mugavaid lahendusi,
minnes mööda pikast ja raskest iseloomu arendamisest.
Iseloomust rääkimine on üks asi, mis vanemates segadust tekitab,
sest kultuuriruum ja väärtused on täiega muutunud ja muutumas.
Isegi arusaam sellest, mis on tõde, on muutumas.
Kuidas seda siis oma lastele edasi anda?
Mida on teil selle kohta vanematele öelda?
Mu raamat tugineb üsnagi palju Piibli kirjakohtadele.
Usun, et iga kristlase väljakutse on teha selget vahet hetke ja loo vahel
Me elame kultuurilises hetkes, kus toimub väga palju.
Me usuõed- ja vennad üle maailma elavad kultuurilises hetkes,
kus on rohket tagakiusu ja rõhumist.
Kuid üldtõde enamus kultuuriliste hetkede kohta on see,
mille me leiame Piibli loost
ning mis keskendub Jeesusele ja sellele, et Ta on üles tõusnud.
Nii et, ühtpidi meil pole vastuseid absoluutselt kõigile küsimustele,
kuid kui juurutame oma lapsi usaldama Pühakirja autoriteeti,
kui aitame neil mõista,
et Piibel pole vaid kogum suvalistest moraalikildudest,
mida oma suva järgi valida,
vaid et tegu on ühe suure terviklooga,
mis annab meile konteksti tänastele kultuurilistele hetkedele.
See annab meile tõe suure algustähega
ja millele pole mingit asendust me laste ellu jäämiseks.
Lisaks peame me ise selle välja elama.
Võime ju rääkida vanematest ja lastest,
aga meie kui täiskasvanute jaoks, kes me peaksime juhtima
ja kujutama seda kõike oma laste jaoks ette,
siis kuidas hoida iseennast ree peal?
Loomulikult on Piibel selle kõige aluseks,
aga mida veel teha,
et olla teadlik oma väärtustest tänapäeva kultuuriruumis?
Me sooviks oli, et see raamat oleks väga praktiline,
mis kätkeb endas ka küsimust,
kuidas luua kristlikku maailmavaadet iseendi jaoks,
et mõista me kultuuriruumi.
Üks viise selleks on olla väga valvel sõnade tähenduste osas.
See kõlab kummaliselt, kuid see tähendab järgmist.
St seda, et me - ka vanematena, kasutame sama sõnavara,
mis samas ei pärine samast sõnaraamatust.
Rääkisin kord lennukis ühe naisega, kes ütles mulle, et ta on ateist
ja küsis, kuidas ma üldse saan uskuda Jumalasse?
Küsisin vastu, et mida ta Jumala all silmas peab?
Ta vastas:
"Üht pahurat, habemega vanameest üleval pilve peal,
kes tabab meid välgulöögiga."
Ma ei usu Zeusi - ta pole Jumal.
Kuid küsides ta käest, mida ta Jumala all silmas peab,
räägime me sõnadest nagu armastus, tõde, vabadus,
Jumal, mehed ja naised, abielu, perekond.
Need on esimesed olulised sammud tegemaks kindlaks,
et me sõnad pärinevad õigest sõnaraamatust.
Kui seda täiskasvanutena mõistame, saame aidata selles ka oma lapsi.
Nii ei tee me seda vaid ise, et lapsed saaks pealt vaadata,
vaid me teeme seda selleks,
et aidata ka oma lapsi keset ümbritsevat kultuuriruumi.
Tänapäeval on nii palju viha,
mis osaliselt lähtub ehk sellest, et me oleme segaduses.
Inimesed on pinges ega tea, kuidas seda muuta.
Suur tänu te raamatu eest,
mis on võrratuks teejuhiks kogu selles loos.
See on väga sügav raamat, mida tuleb mõttega lugeda
ja mida siis ka ellu rakendada.
"Praktiline teejuht kultuuriruumi",
mis aitab noorel põlvkonnal navigeerida läbi tänapäeva maailma.
Me ei saa aidata neid, kui ei aita esmalt iseennast.
Soovitan soojalt!
Suur tänu tulemast! - Aitäh!
Palju mõtteainet meile nüüd.
Järgmiseks aga vastused te küsimustele.
"Tean, et abiellusin vale inimesega.
Usun, et olen kohanud meest,
kellega oleksin pidanud tegelikult abielluma,
isegi, et ei otsinud teda.
Kas peaksin sellele vastu panema ja jätkama elu vale inimesega?"
Vastame te küsimustele peale pausi, nii et, jääge meiega.
Issi!
Jaa semu.
Kui palju 5-sendiseid on dollaris?
Dollaris on 20 5-sendist.
Kuidas linnud lendavad?
Kas piima joomine teeb mu luud tugevamaks?
Issi, kas me läheme peale surma taevasse?
On sul vastused elu suurimatele küsimustele?
Võta meiega ühendust
ja me aitame sul leida vastused elu suurtele küsimustele.
Peale abikaasa surma
oli Lilial tõeliselt raske kanda hoolt oma kolme lapse eest.
Peagi lüliti nende kodus välja nii küte, vesi kui elekter.
Leinates endiselt veel oma abikaasat,
sai Lilia teada, et ta võib kaotada ka oma lapsed.
Lilia elab koos oma kolme lapsega Moldovas.
Nad näevad kõvasti vaeva,
et hoida oma väike kodu ja aed kenasti korras.
Nad on lihtsalt õnnelikud, et võivad koos olla,
sest veel hiljaaegu oleks nende pere peaaegu lahku löödud.
Nad tahtsid meid me emalt ära võtta.
Nad olid vaid mõni kuu varem juba elanud üle ühe traagilise kaotuse.
Kui mu abikaasa suri,
ei tahtnud ma enam elada.
Lilial oli raskusi oma pere elatamisega
ja nende kodu lagunes koost'.
Neil polnud ei kütet, elektrit ega kraanivett.
Kuid vaatamata rasketele elutingimustele
hoidsid lapsed väga ema ligi.
Ta on mu ema. Ta andis meile elu.
Armastan teda väga, väga.
Tahtsin vaid üht - et mu lapsed oleksid mu lähedal.
Et nad võiks käia koolis ja elada normaalset elu.
Sotsiaaltöötajad kuulsid nende elutingimustest
ja esitasid Liliale ultimaatumi:
"Nädalaga olgu asjad korras, või me võtame te lapsed ära."
Tundsin tohutut hirmu, et kaotan oma ema igaveseks.
Kuid siis tuli mängu CBN'i "Orvu tõotus".
Kuulsime Lilia ja ta laste kohta kohaliku koguduse kaudu.
Programmi "Hoidkem peresid koos" raames
alustasime koheselt Lilia kodumaja remondiga.
Nad aitasid me maja korda teha ja tõid meile ka seemneid.
Lisaks tööriistad, mille abil aeda rajada.
Nad andsid meile ka toiduaineid, kuniks ootasime oma aia saaki
ja kaks põrsast.
Tegime ka nende pliidi ja aia korda, paigaldades majja ka veesüsteemi.
Kandmaks hoolt ka selle eest, et nad ei kaotaks kunagi oma kodu,
aitasime neil oma kodu 100% välja osta.
Suur tänu! Me kodu on nüüd meie oma!
Mul on nüüd ka rohkem võimalusi tööd teha.
Suur tänu kõige eest!
CBN'i teenistus "Orvu tõotus"
aitab orbe ja raskustes lapsi üle kogu maailma.
Milleks aga "Hoidkem peresid koos" programm?
Selleks, et vältida laste sattumist lastekodudesse.
Lapsed on loodud peredesse - see on Jumala plaan.
Tahame tänada kõiki "Klubi 700" liikmeid,
kes aitavad meil aidata inimesi nagu Lilia ja ta lapsed.
Nad on koos ja õnnelikud,
nad on terved ja toidetud ja neil on lootust.
Millist hinnasilti saaks üldse millelegi sellisele panna?
Piiblis on öeldud, et Jumal seisab vaeste ja hädasolijate eest
ja just see ongi see, mida tähendab Jumala tundmine.
Sa tunned Jumalat, kui sirutud nende vaesekesteni.
Näha selle ema ja ta laste rõõmu - oh aeg! Lihtsalt imeline!
Tänu tööle CBN'is olen ma palju ringi reisinud
ja näinud ka, kuidas lapsi lastekodudesse vastu võetakse.
See on üks kahetsusväärne vaatepilt.
Kogu see hirm, ärevus ja viha -
see juba loob pinnase läbikukkumiseks.
Seetõttu ongi oluline olla olemas ja aidata.
Nüüd aga Gabby küsimuse juurde:
"Mis siis, kui tean, et abiellusin vale inimesega.
Olen aastaid palunud, et Jumal muudaks nii mind kui teda,
et võiksime täita üksteise vajadusi.
Ja siis keset seda kõike leidsin inimese,
kellega oleksin pidanud abielluma.
Oleme mõlemad kristlased ja armastame Jumalat,
püüdes seista vastu sellele uuele tundele.
Kas peaksin elama vale inimesega seetõttu, et olen usklik?"
See on tõsine küsimus,
kuid fakt on see, et olete andnud oma tõotused
ja tõotanud elada koos, kuni surm teid lahutab.
Ühtlasi austada ja armastada teineteist.
Kui aga 10. või 20. a. hiljem ütlete, et see pole õige inimene te jaoks,
siis need asjad ei käi nii.
Kui olete end pühendanud, siis olete pühendanud.
Jah, see on raske,
kuid mul polegi muud öelda.
Reeglid on sellised.
Isegi, et see on valus.
Kuid samas on mul raske uskuda seda hingesugulase juttu,
kes pole te enda abikaasa.
Danielle: "Mu koguduses räägitakse tihti sellest,
et naised peavad alistuma oma meestele.
Usun, et see on piibellik tõde, mida peaks rakendama igas abielus.
Probleem aga on selles,
et mu mees eirab sellest lähtuvalt mu nõuandeid.
See on murettekitav, sest olen andnud talle nõu,
mitte helistada iganädalaselt tööle, öeldes, et on haige,
kuid ta teeb seda siiski.
Tänu sellele on meil rahalisi raskusi.
Oleme sageli ilma toidu või kütuseta.
Olen rääkinud võimalikest lahendustest,
kuid see on kui hane selga vesi.
Olen lõpetanud talle nõu andmise ja alistunud talle,
paludes Jumalalt olukorra lahenemist.
Ta on tubli paljudes asjades
ja ma lasen tal hetkel isegi hallata me rahaasju,
kuid tahaksin nii väga
näha puuduse ahelat saamas murtud me abielus.
Mida teha?"
Piiblis on öeldud, et kes ei kanna hoolt omade eest,
on hullem kui uskmatu.
On palju mehi,
kes pole rahaasjades nii osavad, kui nende naised.
Õpetussõnade 31. peatükis on näha, mida kõike üks naine suudab -
ta sõlmib tehinguid, ostab põllumaad, kannab hoolt sulaste eest jne.
Täna mainitud mees on ilmselt luuser.
See on muidugi tore, et tahate talle alistuda,
kuid kui mees astub välja Jumala tahtest,
siis minu arvates kaotab ta sellega "peaks" olemise,
mille Jumal on talle andnud.
Jeesus on kõige pea, seejärel on mees naise pea
ja isa-ema on lastele peaks.
Jumalik kord on selline.
Kui aga keegi astub selle korra alt välja,
kaotab ka mees näiteks oma võidmise.
Küsimus oli, mida teha?
Palvetage ja otsige nõustamisabi,
vaadates siis, kas te mehes muutub midagi?
Ma ei oska midagi muud öelda.
Ta võib ju olla tubli teatud valdkondades,
kuid jääb loota, et ta ärkab üles ka teistes valdkondades
ja seab oma asjad korda.
Lõpetuseks aga piiblisalm Psalmidest 34:9:
"Maitske ja vaadake, et Issand on hea!
Õnnis on mees, kes tema juures pelgupaika otsib."
Mina olen Pat Robertson
ja ma tänan teid me kõigi nimel, et olite koos meiega.
Kõike head!
Lapsed.
Tahame, et nad kasvaks üles Jumala Sõna tundes,
kuid tänapäeva kiires maailmas vajaksime selles osas pisut abi.
Tasuta Supreraamatu piibliäpis on lahedaid asju,
mis su lastele meeldiks.
Piibliõpe saab olema lõbus,
nagu ka mängude mängimine
ja lahedate videote vaatamine.
Nad avastavad sealt ka Piibli kangelasi.
Jumala Sõna õppimine on nende jaoks lõbus.
Äpp on leitav iTune'i äpi poodides.
Kui vajad rääkida kellegagi, kes hoolib,
helista meie telefoni- ja palvenõustajatele,
kes on valmis vastama su kõnele.
Helista juba täna!
Tõlge: Anne-Ly Raukas