KLUBI 700
Calvin Wooten koges lapsepõlves pidevat kuritarvitamist.
Kogu see trauma saatis teda ka täiskasvanu eas.
Calvin liikus ühes vanglast teise, püüdes põgeneda oma valu eest.
Kuniks päevani, mil ta ärkas ühe silla all
ja mõistis, et enam pole kuhugi põgeneda.
Kuulsin kord kedagi ütlemas, et viha on allasurutud hirm.
Kasvades üles keset koduvägivalda ja seksuaalset kuritarvitamist,
harjud sa sellega ühtpidi ära
ja see hakkab juhtima sind ilma, et sellest arugi saaksid
ja su elu koondub selle hirmu ümber.
Calvini suuremad õudusunenäod
olid sageli tingitud ta enda pereliikmete poolt.
Mäletan, et see kõik muutus nii pööraseks,
et püüdsin viibida õues nii kaua, kui vähegi sain.
Olin liiga väike, et kõige toimuva vastu sõdida.
6-aastasena ei võitle sa ju midagi, vaid alistud
ja see on see, mida ma ka tegin.
Kui kooli direktor ähvardas Calvinit
halva käitumise pärast koolist välja visata,
käis Calvinis mingi plõks ära.
Päev enne seda oli mind vägistatud ja üsna varsti peale seda pekstud.
Kooli minnes aga tegin näo nagu kõik oleks hästi.
See on see, kuidas see lapsepõlves oli.
Kuid midagi toimus mu sees
ja korraga ma kogesin üht viha plahvatust, kui nii võib öelda.
Haarasin ühest koolikaaslasest kinni ja lükkasin ta trepist alla,
minnes talle seejärel järgi ja hakates teda taguma.
Tol päeval koolist lahkudes otsustasin: "Nüüd aitab!
Nüüd aitab ja ma võitlen vastu!"
Calvin saadeti aastaks noorte kinnipidamiskohta,
kuid ta ütleb, et see oli siiski parem kui kodus olla.
Suutsin end kaitsta omavanuste kinnipeetute seas.
Kodus polnud see võimalik.
Nii et, tundsin end kinnipeetuna vägagi turvaliselt.
Vabaks saades hakkas Calvin uimasteid tarbima,
et põgeneda endiselt koduse elu eest.
Ühtlasi hakkas ta majadesse sisse murdma,
et saada raha uimastite jaoks.
Esimest korda marihuaanat kasutades kadusid kõik mu probleemid.
See polnud eeldavasti normaalne olemise viis,
kuid see aitas mul tulla toime oma ärevuse ja hirmuga,
mis mu üle valitsesid.
Samal ajal, kui narkootikumid uimastasid,
andis alkohol ta vihale hoogu juurde.
Mil iganes tahtsin kellelegi midagi vägivaldset teha,
võtsin alkoholi.
Teadsin, et kui joon, olen kõigeks valmis.
Calvini sõltuvus viis edasi kokaiini ja muude aineteni.
Calvin käis aastaid ühest vanglast teise,
jättes oma teekonnal maha kaks katkist perekonda.
Küsimus polnud vaid kahes purunenud abielus,
vaid kõik mu suhted purunesid.
Olin vägivaldne iga oma naise ja laste suhtes.
Minus peituv viha ei kadunud mitte kusagile.
Calvini tee läks üha allamäge.
Ta varastas 10 000 dollari väärtuses ehitustehnikat,
müües selle uimastite saamiseks maha.
Oma doosist toibudes leidis ta end ühe linna silla alt.
Olin omadega õhtal. Elu oli muutunud väljakannatamatuks.
Lõpeks aga polnud küsimus selles, mida mulle oli tehtud,
vaid mida mina olin teistele teinud.
Ma ei suutnud põgeneda kõige selle süü ja häbi eest,
kuid ma tahtsin lõpetada teistele haiget tegemise.
Calvn leidis paranemispaiga -
kristlikule usule tugineva rehabilitatsioonikeskuse,
mis pakkus peavarju.
Lamasin oma voodis ja hakkasin nutma.
Suutsin vaid öelda: "Jumal, palun aita!"
Ja Ta aitas.
Jumal ilmus mu ellu tol päeval
ühe sosina näol
ja ütles: "Calvin, ma armastan sind.
Mul ükskõik, mida oled teinud -
ma hoolin sellest, mida sa veel saad tegema."
Ma ei usu, et oleksin tolle hetkeni kogenud elus
midagigi sellise armastuse sarnast.
Calvin andis oma elu Jeesusele,
ärgates järgmisel hommikul vaba mehena.
Magasin tol ööl paremini kui mitme aasta peale kokku.
Ma ei heitnud voodisse vajadusega uimastite järele
ega ka ärganud sellega.
Jumal oli kõrvaldanud selle kõik,
kuigi teadsin, et palju tööd on veel ees.
Saanud vabaks oma vihast ja sõltuvusest,
hakkas Calvin kasvama oma usus.
Ta läbis rehabilitatsiooniprogrammi
ja suutis andestada pereliikmetele, kes olid teda kuritarvitanud.
Jõudsin lõpuks punti, kus teadsin oma südames,
et võin öelda mehele, kes mind pilastas, et armastan teda.
Tol hetkel muutus nii palju ja kui hullumeelsena see ka ei kõlaks,
ma polnud terve elu tahtnud olla mina ise.
Tahtsin lapsena olla alati keegi teine.
Kuid tol päeval, mil mõistsin,
et suudan armastada seda meest, kes oli mind pilastanud,
ei tahtnud ma ka olla enam keegi teine.
Kui kaevud tõeliselt Kristuse armastuse sõnumisse,
siis see avab andestuse ukse, mis jääbki avatuks.
Nii õppisin ka armastama neid inimesi, andestades neile intuitiivselt.
See oli suur asi mu jaoks -
vabadus, mis selle armastamisega kaasnes.
Calvin juhib täna "Armasta muutust" projekti,
mille näol on tegu kodutuid abistava teenistusega.
Esimest korda elus on Calvinil nüüd tõeline perekond.
Kogen, kuidas kõik need sillaalused sellid on meie pere.
Parkides jõlkuvad lapsed on meie pere.
Nad pole kunagi kogenud, et neil on isa või õed-vennad.
Mäletan, kuidas langesin kord põlvedele
ja palusin: "Jumal, kas Sa palun lapsendaks mind."
Tean, et see on hullumeelne palve täiskasvanud mehe suust,
kuid kogesin Jumalat ütlemas: "Juba tehtud!"
Nii kogesin ka isa armastust, mida polnud elu sees kogenud.
Teadsin, et see ei tee haiget, vaid hoopis kaitseb mind.
Ka olen sellest päevast alates kogenud alati peretunnet.
Sinagi võid kogeda seda sama tunnet. Kuuluvuse tunnet.
Seda, et oled hoitud ja kaitstud.
Võib-olla on sindki kuritarvitatud.
Võib-olla on sinugagi tehtud kirjeldamatuid asju
ja sa oled elanud seda välja nagu Calvin seda tegi.
Kuid tea, et kui reageerid viha ja kättemaksuga,
annad neile veel vaid hoogu juurde.
Asi, mille vastu arvad võitlevat, saab veelgi enam hoogu juurde.
Hoides aga kinni sellest põlguse- ja vihkamise tundest,
plaanides kättemaksu,
siis see hävitab su enda olemist ja olemust.
See ei toimi kunagi.
Calvin aga leidis midagi, mis toimis.
Ta leidis armastust ja vastuvõttu.
Mulle nii meeldib, mida Jumal ütles talle,
ilmudes välja oma vaikse sosinaga.
Jumal tuleb ja sosistab ka sulle,
öeldes: "Ma armastan sind.
Armastan sind just seal, kus oled ja just sellisena nagu oled.
Armastan sind nii väga, et ei taha jätta sind sellisesse seisu.
Ma ei taha jätta sind sellisesse seisu.
Tahan muuta sind.
Muuta sind su seesmise inimese poolest."
Calvini jaoks algas see sellest,
et tal polnud enam himu uimastite ja alkoholi järele.
Ta hakkas kasvama Jumalas
ja ajapikku võttis armastus ta üle võimust.
Seda selliselt,
et ta oli võimeline andestama inimestele, kes olid teda kuritarvitanud
Andestus ei tähenda,
et lased teistel jätkata halva käitumisega.
See ei tähenda seda.
Küll aga tähendab see,
et sina saad vabaks süüst, häbist ja kättemaksu himust;
vabaks vihast, mis sind seespidiselt närib.
Sa saad vabaks, et elada ja armastada.
Kui see on see, mida sa soovid, siis see kõik on väga lihtne.
Tee seda sama, mida Calvin tegi -
kummarda oma pea ja ütle:
"Jumal, kas Sa palun lapsendaks mind
ja võtaksid mind oma perekonda."
Kui palud seda kogu oma südamest, siis Ta ka kuuleb ning vastab sulle.
Jumal ütleb Piiblis: "Kui otsid mind kogu oma südamest,
siis sa ka leiad mu."
Kui see on see, mida soovid, kummarda oma pea koos minuga
ja palume koos ühe lihtsa palve, lastes Jeesusel teha kõik ülejäänu.
Ta teeb sulle seda sama, mida Ta tegi Calvinilegi.
Palu koos minuga.
Jeesus.
Just nii - ütle Ta nimi välja.
Ütle kohe kõva häälega - Jeesus.
Ma tulen Su ette.
Sa tead, mis minuga on toimunud
ja mida ma olen teinud.
Jeesus, ma palun just praegu, et lapsendaksid mu
ja võtaksid mu enda omaks
ja oma perekonda.
Palun, et puhastaksid mind ja andestaksid mu eksimused.
Võta kogu see vihkamine mu südamest
ja loo mind uueks.
Jeesus, tahan järgneda Sulle kõik oma elupäevad.
Kuule mu palvet, kui palun seda Sinu nimel.
Isa, ma palun praegu kõigi nende inimeste pärast,
kes palusid seda palvet,
et kastaksid neid oma armastusega.
Täida neid sellega ülevoolavalt.
Täida neid oma armastuse-, andestuse- ja vastuvõtuga.
Anna neile teada, et nende palvet on kuulda võetud
ja sellele on ka vastatud.
Tee seda Issand!
Palume seda Jeesuse nimel, aamen.
Kui sul on midagi väga hinge peal,
siis oleme olemas su jaoks.
Me ei mõista sind hukka.
Sa ei pea ütlema oma nimegi.
Kõik, mida vaid tegema pead,
on jagama oma muret ja paluma Jumala andestust.
Sest Jumal tõesti andestab.
Pole ühtki pattu, mida Jumal ei saaks andestada.
Saates veel tulekul -
lugu poisist, keda peeti neetuks, keda narriti ja kes langes koolist välja
sai endale uue elu.
Sellest juba peale pausi.
Minge kõike maailma ja tehke jüngriteks kõik rahvad
Alguses lõi Jumal taeva ja maa
ja see kõik oli hea.
Ta lõi meid tundma Teda
ja elama koos üksteisega kui üks pere.
Kuigi Ta armastas igat rahvust, hõimu ja üksikisikut,
pöörasime meie selja Ta armastusele.
Meie patt lahutas meid Temast.
Kuid Tema ei unustanud meid.
Jeesus Kristus lahkus taevast, et olla koos meiega.
Ta löödi risti ja Ta suri meie pattude eest.
Ometi tõusis Ta surnuist ja elab tänagi veel.
Jeesus tuleb taas tagasi ja me ootame seda päeva.
Seniks aga jagame Jumala armastust inglise keeles,
hispaania keeles,
saksa keeles,
ja prantsuse keeles,
et iga inimene võiks tunda me Päästjat - Jeesust Kristust.
Selles peitub meie missioon,
meie kirg
ja meie tulevik.
CBN'i ESIMESED 50. AASTAT
Klassikaaslased narrisid Genoat ja ta oma vanemad hülgasid ta.
Ta mõtles sageli, kas see kõik polnud tingitud ta patust?
Tegelikkuses polnud ta aga midagi valesti teinud.
Ta lihtsalt sündis suulaelõhega.
Genoa vanemad ütlesid talle,
et ta peab oma vanavanemate juurde jääma,
kuniks nad otsivad raha, et ta suulaelõhe opi eest maksta.
Tegelikkuses aga ei tulnudki nad enam kunagi tagasi.
Genoa alati küsis me käest, mis pattu ta on teinud
ja kas meil on kunagigi võimalik teda sinna operatsioonile saada?
Genoa vanaisal polnud raha operatsiooni jaoks.
Kõige rohkem aga tegi neile haiget see,
kui Genoa pideva kiusamise tõttu kooli pooleli jättis.
Koolis käies kutsuti mind pidevalt ahvinäoks.
Nad ütlesid, et kui neid puudutan, muutuvad nemad ka minu sarnaseks.
Siis aga rääkis üks mees,
kelle poeg sai CBN'i kaudu tasuta suulaelõhe operatsiooni,
meile Genoast.
Andsime Genoale teada, et temagi saab tasuta operatsiooni.
Külastasime teda üsna peagi peale operatsiooni
ja saime teada, et ta läks ka tagasi kooli.
Olen tõeliselt õnnelik, sest näen välja nagu teised lapsed.
Hea on teada, et tal läheb koolis hästi.
CBN tahtis aidata ka vanavanemaid,
et nad võiks teenida paremat sissetulekut.
Nii kinkisime neile mõned kitsed.
Hakkan neid kitsi aretama
ja saan seeläbi katta oma pere vajadusi.
Osta oma pojapojale uusi riideid, raamatuid
ja mida iganes muud, mida ta kooliks vajab.
Te kinkisite mulle tasuta operatsiooni ja mu vanavanematele kitsed.
Suur tänu teile!
Täna võid sinagi olla kellegi palvevastuseks.
Võid muuta kellegi elu nagu Genoa omagi muutus.
Ta polnud rõõmus, väike sell,
kuid täna tunneb ta rõõmu elust ja tal on lootust tulevikuks.
Sinagi võid selles kaasa aidata.
Kuidas?
Lihtsalt liitudes Klubi 700'ga.
Järgmisena aga lugu juudi ärimehest, kes rändab läbi Psalmide raamatu
ja jagab meiega, kuidas selle sõnad aitavad meil suhelda Jumalaga.
"Sinu huulilt Jumala kõrvu"
50 AASTAT
TERVENDAMISI
50 AASTAT
PALVETAMIST
50 AASTAT
TOITMIST
CBN'i ESIMESED 50 AASTAT
Reuben Ebrahimoff ütleb,
et enamus Pühakirjast kätkeb endas Jumala sõnu inimesele.
Psalmid aga kätkevad endas inimese sõnu Jumalale.
Seal on enam kui 2000 salmi täis inimese sügavaimat valu ja tänu,
kandes Reubeni sõnul endas igavikulist sõnumit.
Kui ärimees Reuben Ebrahimoff
hakkas oma sünagoogis õpetama Piibli prohvetitest,
sai talle selgeks, et väga vähesed üldse teavad neid.
Inimestele meeldisid ta mõtted,
mistõttu ta otsustas jagada oma tõlgendusi
enam kui sajas erinevas sünagoogis üle maailma.
Reubeni Youtube'i videod jõuavad nädalas tuhandeteni.
Oma raamatus "Sinu huulilt Jumala kõrvu"
toob ta välja 10-sammulise juhise Psalmide mõistmiseks.
Seda nii juutidele kui mittejuutidele.
Reuben on täna koos meiega, nii et, tere tulemast!
Pean tõdema, et kui teist esimest korda kuulsin,
polnud ma eales varem kuulnud sellist sissejuhatust kellegi kohta -
maailma kõige suurim ekspert Psalmide vallas.
Miks või kuidas on Psalmidest saanud kui teie elusõnum?
Ma ei tea ühtki teist raamatut,
mis oleks nii kõikehaarav,
kui seda on Psalmide raamat Piiblis.
Nii juudid kui kristlased loevad igapäevaselt Psalme,
kasutades seda ühenduse loomiseks Jumalaga.
Ja kui keegi on omadega põhjas, kasutab ta Psalme selleks,
et saada taas ühendust Jumalaga.
Olles uurinud Psalme, olen leidnud,
et võime võtta kuningas Taaveti kui oma vaimulikuks eeskujuks.
Seetõttu oli mul ka nii suur huvi selle raamatu mõistmise vastu.
Paljud inimesed küll loevad Psalme,
kuid samas on nii oluline mõista neid kümmet erinevat peatükki,
mis viivad meid nende lugemisest nende mõistmiseni.
Mida enam sa aga midagi mõistad, seda paremini selles osas tunned.
Lisaksin sellele veel mõtte,
et mitte ainult mõista, aga ka palvetada nende asjade pärast
Sest Psalmide raamatus leidub psalme
sisuliselt iga inimvajaduse tarbeks.
Nii et, ka palvetades mõnda psalmi välja,
sa tead, et see on õige viis, kuidas paluda.
Umbes 1000. aastat tagasi oli üks suur mees,
kes tuvastas 150 erinevat tulemit mõne konkreetse psalmi tsiteerimisest
Nii sorteeris ta erinevatest psalmidest välja iga lause.
Näiteks, kui kuningas Taavet palvetas ohtlikus olukorras edu pärast
siis ka meie võime sirutuda Jumalani ja paluda edu ka oma ellu.
Nii kätkevad kõik Psalmide 150 peatükki asju,
mida meiegi võime välja öelda.
Ütlete, et oleme kaotanud Psalmides peituva hinge.
Mida te sellega silmas peate?
Kui vaadata Psalmide raamatut judaismi vaatenurgast,
siis see on nii palve- kui märkmeraamat selle kohta,
mis toimus tolle aja templis.
Seal oli preester, kes tegeles ohvrite toomisega
ja siis leviidid, kes tegid muusikat,
mis läbistas ajukoore ja tungis otse tunneteni.
See on see põhjus, miks püüan selgitada Psalmide raamatut,
mis kätkes endas algselt laulu ja muusikat,
mida mängiti ülistusaegadel.
Loodan, et see jõuab ka kaasaja inimesteni,
et nad võiks kogeda selles peituvat rõõmu ja ühtsuse tunnet.
Kas seetõttu ongi seal need täpsed juhised,
kuidas mängida mõnda pilli?
Ja mõne psalmi alguses on isegi öeldud,
mil viisil seda mängima peaks.
On see üldse võimalik taasluua sellest midagi
või on see kaduma läinud lugu?
Seda peeti kadunuks.
Kuid keset oma uurimusi "komistasin" ühe erakordse mehe otsa,
kelle nimi on Dennis
ja kes tunneb samuti kirglikku huvi Psalmide raamatu vastu.
Dennis ütles, et tuleb uurida välja, kuidas templiaegne muusika kõlas,
mistõttu ta tuli lagedale sellise asjaga nagu "Taaveti šiffer".
Mida ta tegi?
Esiteks ta õppis ära heebrea keele.
Teiseks õppis ta ära noodikirja märgid,
mis tavaliselt viitavad siis vokaalmuusikale.
Ta rakendas seda teooriat ja mõistis,
et vokaalmuusika ehk noodid on seotud ka pillidega.
Nii võib täna kuulda Dennise hüpoteese selle kohta,
kuidas võis tolle aja templimuusika kõlada.
Hämmastav! - On tõesti.
Milline on te lemmik psalm?
Pean tõstma esile kõige populaarseima neist,
milleks on "Issand on mu kajane".
Samas aga tahaksin jagada teiega sõna "Halleluuja" kohta midagi.
Tavaliselt me ütleme: "Kiitus Issandale!"
Samas aga tähendas "Halleluuja!" ka oma tänu kinnitamist.
Nii et, kui ma öelnuks: "Gordon, halleluuja - kiitus Issandale?",
oleksite te vastanud: "Nii tore, et küsisite,
sest mul tõesti on midagi, mille eest olla tänulik Jumalale."
Mis iganes põhjused kellelgi on.
Kes sai lapse, kelle laps on terve, keda saatis kordaminek.
Nii et, mil iganes ma näen sõna "Halleluuja!",
on see kui võimalus tunnistada, et Jumal on kõigi me õnnistuste allikas
Kaasaja psühholoogid on leidnud,
et tänulik suhtumine
ja oma tänu väljendamine - ka Jumalale,
tekitab suuremat õnnetunnet.
Mida enam pead meeles oma õnnistusi,
seda rõõmsamaks muutud.
See, mida sageli tajume ja tunneme, on paljuski isetäituv ettekuulutus.
Kui oleme stressis, mures ja masendunud,
siis ka meie tähelepanu kisub selles suunas.
Siis on vaja aeg maha võtta ja küsida,
mida on mul sellist, mille eest tänulik olla?
Psalmide raamatu kasutamine teeb meid taas teadlikuks sellest,
et Jumal on kõigi õnnistuste allikas
ja on tegelikult õnnistanud meid ülirikkalikult.
Ja mille iganes pärast me ka ei muretseks -
need moodustavad sageli vaid väikese osa kogu loost.
Hirm paneb aju ebaratsionaalselt käituma,
kuid kui vaatame asju õigetes proportsioonides,
oleme ka võimelised erinevate asjadega toime tulema.
Me võiks siin veel pikalt rääkida,
kuid see raamat on tõesti erakordne!
"Sinu huulilt Jumala kõrvu".
Minu Psalmide raamatu uurimine sai alguse
Charles Spurgeoni raamatust
"Taaveti varakamber" ("The Treasury of David").
Ühtlasi käisin ka kunstikoolis Psalme uurimas.
Soovitan teile mõlemaid.
Kuid see raamat siin ainuüksi ei tõlgenda
ega jaga vaid taustainfot Psalmide kohta,
vaid see jagab ka infot tolle aja nootide ja pillide kohta
ja kuidas neid templiteenistuses kasutati.
Iisraellased lugesid Psalme igal aastal.
See oli osa nende iganädalasest Toora lugemisest,
mida nad lugesid iga päev.
Nii tahan julgustada sind mõistma,
kuidas Psalmid saavad kujundada su palveid.
Seda kõike raamatust "Sinu huulilt Jumala kõrvu".
Suur tänu Reuben, et olite meiega ja aitäh selle imelise raamatu eest!
Võtke heaks!
Järgmiseks aga vastused teie küsimustele,
nii et jääge meiega.
RÕÕM! PÜÜA SEE KINNI!
Tere tulemast tagasi!
Aeg teie küsimuste juurde minna.
John kirjutab: "Kuuleme sageli,
kuidas Jumal avab uksi, mida ükski inimene ei saa sulgeda.
Kuidas aga teada, kas mõni uks on avatud ja suletud Jumala poolt
ja mitte su oma järjepidevuse või hirmu tõttu?"
Uksed ei avane tänu hirmule.
Uksed avanevad üleloomulikult
ja kui sa näed, et see pole avanenud su oma jõupingutuste tulemusena,
aga täienisti Jumala tegutsemise tulemusena,
siis nii ongi.
Kuid las ma küsida sedagi - kes annab sulle järepidevust?
Kes annab sulle tarkust ja võimet teha, mida iganes.
Seegi kõik tuleb Jumala käest.
Ristija Johannes ütles:
"Inimene ei saa midagi, kui Jumal ei anna seda talle taevast."
Kui elad oma elu mõistmisega, et kõik, mis sul on, tuleb Jumalalt
ja Tema on kõige algus ning algataja,
siis elad ka elu täis tänulikkust,
märgates kõike, mida Jumal su heaks teeb.
Vaataja: "Miks kutsuvad katoliiklased Maarjat Jumalaemaks
ja mitte Jeesuse emaks?"
Selle taga on pikk ajalugu.
Jumalaema on kreeka keeles "theotokos".
Kuna Jeesus on Jumalaga võrdne ja on osa Kolmainsusest,
siis kui Maarja oli Jeesuse ema, siis ta on ka "Jumala ema".
See on see, kust see tuleb.
Küll aga ei tähenda see seda, et Maarja oleks päriselt Jumala ema.
Jumalal pole olnudki algust ja Teda pole kunagi loodud,
kuid see on selle nime ajalugu.
Jan: "Mul on kodus erinevaid pühasid pilte Jeesusest.
Üks raamituna seinal ja teine töölaua peal.
Kas seda peetakse ebajumalateenistuseks?
Mida kristlased ja juudid sobilikuks peavad?"
Kui olete juut, siis jah, see on kui ebajumala kummardamine,
sest Tooras on konkreetne käsk mitte omada ühtki kujutist Jumalast.
Kui Jumal põlevas põõsas Moosesele ilmus,
ei olnud Tal nähtavat palet ega kuju.
Pealegi rõhutas Jumal konkreetselt, et Temast ei tohiks ühtki kuju teha.
Kristlikus koguduses on sajandeid vaieldud
ikoonide teema üle.
Erinevad inimesed on läbi aegade
pidanud ikoone, kujusid ja isegi kiriku akende vitraaže
ebajumalateenistuseks.
Samas on vastuargumendiks olnud alati,
et tegu on nö "õppematerjalidega".
Kui inimesed ei loe Piiblit, näevad nad siiski neid kujutisi
ja see tuletab neile meelde kogu Jumala lugu.
Nii et, see on ajalooline taust.
Kuid las te süda ise juhtida, mis tundub teie jaoks õige.
Lõpetuseks aga piiblisalm: "Selles on armastus -
mitte selles, et meie oleme armastanud Jumalat,
vaid et tema on armastanud meid
ja on läkitanud oma Poja lepitusohvriks meie pattude eest."
Olge õnnistatud ja näeme taas!
Kui vajad rääkida kellegagi, kes hoolib,
on me palve- ja telefoninõustajad valmis vastama su kõnele,
nii et, helista meile juba täna!
Tõlge: Anne-Ly Raukas