Vuoden 2016 olympialaisissa Riossa Helen Maroulis -
oli vapaapainin ensimmäinen naiskultamitalisti.
Voittaessaan hän tunsi kahdenlaisia tunteita.
Valtavasti tunteita ja samaan aikaan ei mitään.
Kirjeenvaihtajamme Mo Isom haastatteli Heleniä.
Astuin palkintokorokkeelle kaikkine vikoineni.
Sain mitalin huolimatta siitä, että teen virheitä.
Voittoni takia muut ihmiset näkevät minut eri tavalla.
Mutta en ole muuttunut. Olen ollut mitalin arvoinen koko ajan.
En ole erilainen kuin ennen.
Kelpaan Jumalalle.
Miksi kiinnostuit painista?
Aloitin 7-vuotiaana juuri tässä huoneessa.
Aloittelevien lasten kerho aloitti täällä.
Veljeni oli juuri aloittanut ja tarvitsi kaveria.
Lapsia ei ollut tarpeeksi, joten äitini käski minut mukaan.
Olit siis ainoa tyttö? - Kyllä.
Oletan, että voitit kilpailuja, koska jatkoit painimista?
Voitin vain yhden kilpailun. - Hävisitkö loput?
Kyllä, hävisin loput 30 kilpailua.
Mutta olympiavoittajana voitit sen tärkeimmän kilpailun.
Puhutaan hiukan siitä kultamitaliottelusta.
Sinulla oli vastustajasi kanssa jotakin aikaisemmin?
Tuo nainen ei ole hävinnyt 16 vuoteen.
Tiesin, että hän tulisi olemaan mukana kilpailussa.
Harjoittelin ja tein taustatutkimusta.
Katsoin hänen ottelujaan ja yritin löytää heikkouksia.
Ajattelin, että harjoittelen iskemään siihen.
Mutta en löytänyt yhtään. Jumala oli toista mieltä.
Sen sijaan, että olisin vetänyt toisen omalle tasolleni, -
minun piti yltää tuon toisen ihmisen tasolle.
Astuit siis kehään Riossa tuon naisen kanssa.
Mitä ajattelit silloin? Puhuitko Jumalan kanssa?
Koko päivän ajattelin: "Kristus on minussa."
"Kristus antaa minulle voimaa tehdä mitä tahansa."
4 vuotta olin valmistautunut tähän.
Tiesin, että tämä nainen lopettaisi uransa pian.
Oli Jumalan lahja, että sain painia hänen kanssaan.
"Pyysit tätä, ja tässä se nyt on. Nauti siitä."
Sitten voitit 4-1.
Minä en edes tietäisi, mitä tuossa tilanteessa ajatella.
Olit panostanut voittoon paljon.
Jumala on rikkonut sinua rakentaakseen uutta.
Sitten seisot korokkeella kultamitali kaulassasi.
Kerro siitä.
Valtavasti tunteita ja samaan aikaan ei yhtään.
Pääni oli täynnä ja tyhjä yhtä aikaa.
Muistin itseni 7-, 8-, ja 9-vuotiaana.
Muistin jokaisen vuoden, joka oli johtanut tähän.
"Jumala, olenko minä todella tässä? Minä, pieni Helen."
Tavalliset ihmiset todella voittavat kultamitaleja.
Ei ole mitään salaista kerhoa, johon pitää kuulua.
Ulkopuoliset näkevät minut eri tavalla mitalin takia.
En minä ole erilainen kuin ennen.
Olin tarpeeksi hyvä ennenkin, ja olen sitä edelleen.
Tuo oli innostavaa kuunneltavaa.
Tavalliset ihmiset voittavat kultamitaleita.
Jos ympärillä on ihmisiä, joiden ajattelee olevan parempia, -
kateuden sijaan kannattaa kunnioittaa heitä.
Ja miettiä, kuinka voisi tehdä itsestään paremman.
Hyviä innoituksen sanoja.
Tuo sanoma sopii meille kaikille.
Mutta sinä et taida haluta painijaksi? - Olet oikeassa.
En halua olla painija.
Olympialaisissa on hienoa se, -
että korkeasti palkattujen ammattilaisten sijasta, -
siellä on tavallisia ihmisiä, jotka ovat harjoitelleet ahkerasti.
Painiminen on yksilölaji. Ihmiset eivät ymmärrä sitä.
Siinä ei ole paljon loistoa. - Sinä ja poikasi olette painineet.
Lajia pitää rakastaa, ja silloin siinä pärjää.
Ainakin siinä oppii häviämään.
Helen jaksoi jatkaa häviöistä huolimatta.
Hän on sisukas. Se on hyvä asia.
Seuraavaksi nuori poika, joka rakastaa urheilua.
Yi Ming juoksee ja leikkii koko ajan.
Vähän aikaa sitten hänen oli vaikea edes kävellä.
Hän ei välttämättä eläisi edes 10-vuotiaaksi.
Yi Ming syntyi juoksemaan.
Juostessani tunnen olevani kuin lentävä lintu.
Vaikeiden jalkakipujen takia hän ei pystynyt edes kävelemään.
Hänen jalkansa kääntyivät sisään päin.
Pelkäsimme, että kadulla kävellessään, -
hän voisi jäädä auton alle.
Ja jokeen pudotessaan hän hukkuisi.
Ongelma ei ollut jaloissa, vaan maksassa.
Se ei tuottanut luun kehittymiseen tarvittavaa entsyymiä.
Ilman elinsiirtoa hän ei eläisi yli 10-vuotiaaksi.
Hänen isänsä lahjoitti puolet omasta maksastaan.
Yi Ming toipui elinsiirrosta, mutta tarvitsi silti jalkaleikkauksen.
Perheellä ei ollut enää varaa siihen.
Olimme rahattomia. Menin töihin rakennuksille, -
mutta olin hyvin heikko leikkauksesta johtuen.
Tuntui pahalta, kun en voinut auttaa poikaani.
Rukoilin joka ilta Jumalaa näyttämään suuntaa, -
ja pelastamaan poikani.
Joskus Yi Ming sanoi olevansa Herran lammas.
Kivuissani turvauduin aina äitiin.
Tiesin, että hän rukoili puolestani.
Sitten aloin itsekin rukoilla hänen kanssaan.
Mrs. Chou kuuli CBN:stä.
Maksoimme osan Yi Mingin lääkärikuluista, -
ja tarjosimme ilmaisen jalkaleikkauksen.
Poikamme voi paremmin. Hän käy koulua ja on onnellinen.
Kiitos CBN. Olette tärkeitä perheellemme.
Näytitte, että rakkautta todella on olemassa.
Koin Jumalan rakkauden teidän kauttanne.
Nyt minulla on hyvät jalat.
CBN:n ihmiset ovat minulle kuin setiä ja tätejä.
Rauhaa, iloa ja terveyttä teille kaikille.
Olemme kiitollisia avustanne.
Nuo hyvät ihmiset olette te.
Klubi 700:n jäsenenä te mahdollistitte tämän.
Mitä muuta kristitty voisi toivoa, kuin kuulla sanottavan: -
"Koin Jumalan rakkauden sinun kauttasi."
Mikä on sielusi tila? Tätä kysyy seuraava vieraamme.
Pastori ja kirjailija Judah Smith juttelee Terryn kanssa.
Haluamme, että lapset oppivat tuntemaan Sanan, -
mutta arjen kiireessä tarvitsemme joskus apua.
Lasten ilmainen raamattusovellus opettaa Sanaa hauskalla tavalla -
kivojen pelien, -
mahtavien videoiden -
ja Raamatun sankarikertomusten kautta.
Saatavana iTunesista ja Google Playstä.
Ystäviään tervehtiessä hän ei kysy kuinka voit.
City Church:n pastori kysyy syvällisemmän kysymyksen.
Olen Judah ja olen innoissani saadessani puhua teille sielusta.
Menestynyt kirjailija Judah Smith kyseli ystäviltään, -
mitä heidän sielulleen kuuluu.
Kysymys tuntuu oudolta, -
mutta se kertoo mitä sisällämme on.
Elämä on usein tunteiden vuoristorataa.
Kirjassaan “How’s Your Soul?”, Judah kertoo miltä terve sielu näyttää.
Hän kertoo, kuinka saada rauha levottomassa maailmassamme.
Tervetuloa ohjelmaamme Judah Smith. - Mukavaa olla täällä.
Kirjasi nimi on aika raju kysymys.
Millaisia vastauksia saat ihmisiltä?
Yllättäviä. Juuri nyt kysymys on ajankohtainen.
Jotkut kysyvät, että mitä tarkoitan.
Kuinka tiedän, mikä sieluni edes on?
Siitä päästään kiinnostaviin kysymyksiin.
Kuinka Jumala johdatti sinut tähän tilanteeseen?
7 vuotta sitten isäni oli juuri kuollut.
Hän sairasti 6 vuotta syöpää.
Olin alkanut johtaa seurakuntaa vanhemmiston pyynnöstään.
Kolme kuukautta myöhemmin olin suututtanut kaikki saarnoillani.
Mutta olin saanut sanottua kaiken mitä halusin.
Seurakunnan vanhimmat kysyivät, olenko kunnossa.
Sanoin etten ole. Ikävöin isääni. En ole varma, onko minusta tähän.
Päätimme, että ottaisin kuukauden vapaata.
Hiljentyisimme perheen kanssa hetkeksi.
Ilman sitä taukoa en olisi tässä puhumassa.
Viittasit äsken nykyaikaamme.
Meillä on paljon konflikteja ja kuppikuntia.
Ihmiset ovat levottomia, ja epävarmoja tulevaisuudesta.
Kuinka päädyimme tähän kysymykseen?
Kuvasit hyvin tarkasti nykymaailmamme tilaa.
Meidät on suunniteltu olemaan toistemme kanssa.
Eikä vain tekstiviesteillä tai Instagramilla.
Olemalla toistemme kanssa ja kuuntelemalla.
Voi kuunnella ymmärtääkseen eikä vastatakseen.
Silloin saa kokea todellista yhteyttä.
Se asettaa meidät haavoittuvaan asemaan.
Tämä on minulle sydämen asia. Olenhan pastori.
Haluan, että ihmiset tuntevat toisensa oikeasti.
Projektini liittyy siihen. - Kuinka sielua hoidetaan?
Kaikki eivät edes tiedä, mitä se sana tarkoittaa.
Mikä on sielu ja miten se parannetaan?
Sitä on itse asiassa hyvin vaikea määritellä.
Hepreassa synonyymeja ovat sydän, henki, mieli ja sielu.
"Kiitä Herraa..., ja kaikki, mitä minussa on, hänen pyhää nimeänsä."
Sieluun kuuluu siis kaikki, mitä minussa on.
Mikä sisälläni on tervettä, iloista ja elävää?
Projektin alussa palasimme Eedeniin, -
ja etsimme optimaalista ympäristöä terveelle sielulle.
Löysimme 4 elementtiä.
Ovatko nämä alueet elämässäni kunnossa?
Mikä on levon merkitys?
Minun lapsuudessani sapatti oli lepopäivä.
Emme käyneet kaupassa emmekä leikanneet nurmikkoa.
Tänä päivänä olemme kiihkeitä.
Tuntuu uskomattomalta kuunnella tuota.
"Tekivätkö ihmiset todella noin?"
Kyllä. Ei Chick-fil-A keksinyt sitä.
Eikö Chick-fil-A keksinyt sitä? - Ei.
Levon tarkoitus on asettaa Jumala ykköseksi.
Hän johtaa ja hallitsee kaikkea.
Sapatti kertoo, että Jumala on, mutta se en ole minä.
Kun minä lakkaan olemasta, niin Hän jatkaa.
Lepäämällä kerromme, että "Sinä olet Jumala ja minä luotan Sinuun".
Me uskovat unohdamme usein, että se kuuluu 10 käskyyn.
Todellakin. Se on yksi käskyistä.
Ei se ole ehdotus. Meidän tulee levätä.
Tunnustamme uskovamme suvereeniin Jumalaan.
Mikä on vastuullisuuden merkitys?
Monet ihmiset, erityisesti nuoret, -
luulevat että työtä tehdään vain viikonlopun takia.
Saadakseen rahaa. - Välttämätön paha.
Raamatusta tiedämme, että Aatami oli ensimmäinen maisemoija.
Hänen työnsä oli siunaus.
"Tee kaikki, mitä voimallasi tehdyksi saat..." Saarn. 9:10
Niin saa tarkoituksen ja merkityksen.
Sanot, että pidättyväisyydessä sielu on parhaimmillaan.
Vapaudellakin on rajansa.
Puutarhassa oli vain yksi puu, josta ei saanut syödä.
Ihmettelin, miksi se puu piti laittaa sinne?
Sitten tajusin, että me tarvitsemme rajoja.
Pitää olla ainakin yksi puu - luultavasti suosikkisi -
josta et saa syödä. Sanommeko ei itsellemme?
Voisin syödä tuosta puusta, mutta en tee sitä. Se on valinta.
Sanoit, että tarvitsemme suhteita toisiin ihmisiin.
Ilman niitä meistä tulee eristäytyneitä, -
kovia ja kyynisiä. - Niinhän Salomo sanoi.
"Eriseurainen noudattaa omia pyyteitään..."
Dogmaattista ja rohkeaa sanaa.
Meidät tehtiin olemaan suhteessa toisiin.
Hyvä esimerkki oli Aatami, joka oli yksinään paratiisissa.
Hänellä oli lemmikkejä ja syötävää, muttei kumppania.
Kunnes Jumala teki Eevan. Raamattu sanoo, -
että saadakseen ystäviä pitää myös osoittaa ystävällisyyttä.
Kiitos kun tulit vieraaksemme.
Seuraavaksi mies, jolla oli piinattu sielu.
Olin kuin jumissa kiven sisällä. Olin aivan lopussa.
Tiesin olevani pohjalla.
Kuinka yliluonnollinen ääni auttoi hänet pois kurjuudesta?
Sinulla on kaikki, minkä piti tehdä sinut onnelliseksi
Ura, perhe ja ystävät.
Elämä on silti tyhjää. Jotain puuttuu.
Vain Jumala voi tuoda tarkoituksen elämään.
Onnellisuus tulee Hänen tuntemisestaan.
Katso ohjelmastamme, kuinka Hän voi muuttaa elämäsi.
Ruben oli matkalla tyhjyyteen.
Hänen elämänsä pyöri alkoholin, huumeiden ja seksin ympärillä.
Hän työskenteli strippiklubilla.
Siellä hän eräänä iltana kuuli yliluonnollisen äänen.
Olin tosi mies tyttöineen ja juhlineen.
Sisimmässäni tunsin, ettei elämässäni ollut toivoa.
5-vuotiaana jouduin seksuaalisen hyväksikäytön uhriksi.
Olin hämmentynyt sen jälkeen.
Tunsin ettei minua rakasteta. Olin yksin.
6. luokalla ajauduin mukaan jengiin.
Tunsin olevani hyväksytty ja tarpeellinen siellä.
Äitini otti minut koulusta ja vei johonkin ohjelmaan.
Se oli kirkon tapainen, hyvin rakastava.
He hyväksyivät minut sellaisena kuin olin.
Silloin ajattelin, että jos Jumala on tällainen, -
niin haluan sitä. Annoin elämäni Kristukselle.
Rakastin sitä ja halusin lisää.
Mutta aloin huomata jonkin olevan vialla.
Televisioituja hyökkäyksiä järjestöön, -
ihmiset alkoivat lähteä ja seurakunta jakaantui.
Olin vihainen, koska en ymmärtänyt.
Olimme perhe. Miksi tämä tapahtuu?
Kun lopulta annoin itseni Herralle, -
ja sain toivoa elämääni suuren trauman jälkeen, -
tuo kaikki murskasi minut ja aloin kapinoida.
Ainoa, johon osasin palata, oli jengielämä.
Mutta nyt kaikki oli paljon huonommin kuin ennen.
Juhlia, naisia, viinaa, seksiä...
Ulkopuolisten silmissä minulla oli hauskaa.
Sisälläni tunsin, ettei ollut mitään.
Ajattelin kuolevani tähän elämään.
Minulla ei ollut tulevaisuutta eikä toivoa.
Lopulta jätin jengin. Etsin rakkautta ja hyväksyntää.
Joku nainen sanoi, että minun pitäisi ryhtyä miesstrippariksi.
Ajattelin, että sitä voisi kokeilla.
Huomasin pitäväni siitä. Tanssin ja sain naisia.
Tunsin itseni merkitykselliseksi ja hyväksytyksi.
Olin haluttu ja rakastettu, mutta sisimmässäni, -
tiesin tekeväni väärin. Tunsin silti tyhjyyttä.
Jokin sisälläni sanoi, ettei sen näin kuulu mennä.
Täytyy olla jotain muuta.
Kerran esiintyessäni kuulin Jumalan äänen.
"Tule takaisin kotiin. Minulla on sinulle jotain muuta."
Lopetin, koska tunsin Hänen äänensä ja rakkautensa.
En kuitenkaan antautunut täysin.
Minulla oli edelleen naisia, mutta etsin Jumalaa.
Olin ikään kuin puun ja kuoren välissä.
En jaksanut enää omin voimin.
Tiesin olevani pohjalla.
Eräänä aamuna Jumala puhui minulle.
"Oletko valmis tulemaan kotiin?"
"Oletko valmis antautumaan minulle kokonaan?"
Vastasin, että olen jumissa enkä tiedä kuinka pääsen pois.
Kaivoin itselleni niin syvän kuopan, -
etten tiedä kuinka pääsen ulos vaikka haluan.
"Jos vain haluat, niin pelasta minut."
Tunsin rakkauden, hyväksynnän ja ilon.
Tunsin kaiken yhdessä hetkessä.
Tein päätöksen koko sydämestäni.
Kirjoitin nimeni sopimukseen, jota ei voi perua.
Tiesin, että Jumalalla oli elämälleni suunnitelma.
Tuntui hyvältä aloittaa uusi elämä.
Ei se silti helppoa ollut.
Jumala alkoi vapauttaa minua seksiriippuvuudestani.
En halunnut niitä asioita enää.
Se ei ollut helppoa, mutta tiesin että Jumalan avulla, -
pystyisin mihin tahansa.
Silloin elämäni alkoi muuttua paremmaksi.
Jumala tuli keskelle epätoivoani ja antoi minulle elämän.
Hän antoi minulle toivon.
Jeesuksen myötä tulin hyväksytyksi ja rakastetuksi.
Hän on rakkaus.
Hän rakastaa sinua.
Hän hyväksyy sinut sellaisena kuin olet.
Hän rakastaa sinua niin paljon ettei halua jättää sinua.
Onko tänään se päivä, jolloin sanot: -
"Olen täysillä mukana." Hänelle ei kelpaa puolikas.
Et voi elää toinen jalka maailmassa ja toinen Taivasten Valtakunnassa.
Sitä kokeilleet tietävät, ettei se toimi.
Ehkäpä sinäkin olet kokeillut.
Et voi saada iloa tai rauhaa, joka ylittää ymmärryksen, -
tai tunnetta siitä että olet Hänen, -
jos salaat asioita. Ehkä olet kuin Ruben.
Olit ensin mukana täysillä, mutta sitten eksyit matkalla.
Ehkä jokin loukkasi sinua.
Älä anna niiden asioiden estää sinua.
Jeesus on todellinen.
Hän todella rakastaa sinua.
Hän haluaa viettää ikuisuuden kanssasi.
Sinun pitää vain tehdä samoin kuin Ruben.
Kutsu Hänen nimeään. Jeesus, pelasta minut.
Hän ottaa sinut mielellään vastaan.
Vain Hän voi täyttää tyhjyyden sisälläsi.
Jos haluat sitä, rukoile kanssani.
Rukoillaan helppo rukous. Jeesus hoitaa loput.
Jeesus - juuri niin, sano Hänen nimensä, -
Haluan rukoilla tämän rukouksen.
Jeesus, voitko ja haluatko pelastaa minut?
Tuletko sydämeeni ja annat anteeksi väärät tekoni?
Vapautatko minut?
Jeesus, jos tämän teet, -
olen kokonaan sinun ja seuraan sinua koko loppuelämäni ajan.
Kuule rukoukseni. Pyydän tätä Jeesuksen nimessä.
Isä, pyydän että vuodatat rakkautesi kanssani rukoilleisiin.
Täytä heidät armollasi ja hyväksynnälläsi.
Näytä heille, että olet kuullut rukouksen ja vastaat siihen.
Teen kaiken Jeesuksen nimessä. Aamen.
Jos rukoilit kanssani, niin kerro siitä jollekin.
Soita meille, ja kerro että pyysit Jeesusta sydämeesi.
Lopetamme Room. 10:13 sanoihin -
"...jokainen, joka huutaa avuksi Herran nimeä, pelastuu".
Tee se tänään. Jumalan siunausta.
Kaipaatko kuuntelijaa?
rukouspalvelijat ja sielunhoitajat päivystävät puhelinlinjoilla.
Soita tai kirjoita rukouspalvelijoillemme.
Suomennos: Elina Parker