KLUBI 700
CBN:n uutta tuotantoa on kaunis, riipaiseva, sydäntä lämmittävä -
sarja nimeltä Unelma Pyhästä maasta.
70 jKr. roomalaiset valloittivat Jerusalemin ja -
juutalaiset hajaantuivat ympäri maailman. Sitä kutsutaan diasporaksi.
Maanpaossakin he viettivät vuosittain juutalaisten pääsiäistä -
rukoillen "Ensi vuonna Jerusalemissa".
1800 vuoden jälkeen juutalaisten unelma kotimaasta oli vahvimmillaan.
1900-luvun lopulla nuori wieniläinen toimittaja -
esitti tämän unelman maailmalle.
Ne juutalaiset, jotka tahtovat, saavuttavat valtionsa.
Vuonna 1893 wieniläinen toimittaja kirjoitti: -
”Kun ajattelen poikani tulevaisuutta, kysyn itseltäni, onko minulla oikeutta -
tehdä hänen elämästään yhtä vaikeaa kuin omastani on tullut.
Siksi meidän pitää kastaa juutalaislapset, -
kun he eivät vielä tunne mitään ― eivät puolesta eivätkä vastaan.
Meidän juutalaisten pitää sulautua muuhun kansaan."
Sellaista ei odottaisi kuulevansa ”Sionismin isäksi” kutsutun suusta.
Mutta ne sanat Theodor Herzl kirjoitti.
Hän yritti koko elämänsä ajan ratkaista ”juutalaiskysymystä”.
Herzl syntyi Budapestissä vuonna 1860.
Siihen aikaan kaupunkia kutsuttiin ”Judapestiksi”, -
koska kaupungissa asui paljon juutalaisia.
Herzl kävi kristillistä yläkoulua, joka oli juutalaisille avoin.
Hänen 13. syntymäpäivänään hänen vanhempansa järjestivät -
konfirmaatiojuhlan bar mitsvan sijaan.
Theodor Herzl oli ympäröivään kulttuuriin sulautunut juutalainen -
sulautuneesta perheestä.
Hän ei ollut saanut opetusta juutalaisuudesta.
Hän oli hyvin kaukana juutalaisuudesta.
Perheen muutettua Wieniin Herzl hankki oikeustieteen tutkinnon.
Hänen intohimonsa oli kirjoittaminen. Hän kirjoitti näytelmiä, -
työskenteli toimittajana ja pohti, miten tehdä antisemitismistä loppu.
Herzl yhdisti samalla lailla ajattelevat -
papit, rabbit ja presidentit.
Monet tajusivat: ”Meillä on ongelma.”
Eräässä vaiheessa Herzl ehdotti jopa juutalaisvauvojen joukkokastetta.
Hän uskoi, että jos juutalaiset omaksuvat kristillisen kulttuurin, -
heidät hyväksytään eurooppalaisessa yhteiskunnassa.
Mutta Theodor Herzl sai tehtävän, joka muutti hänen mielensä.
Hänet lähetettiin arvostetun wieniläislehden toimittajana Pariisiin -
kirjoittamaan ihmeellisestä ranskalaiselämästä.
Herzl oli nautiskelija.
Pariisissa hän nautti olostaan ja kävi kolmesti viikossa teatterissa.
Yhtäkkiä hän näki antisemitismin rumat kasvot.
Herzlin tuli kirjoittaa ranskanjuutalaisesta kapteenista, -
joka tuomittiin syyttömänä vakoilusta saksalaisille.
Herzl näki, kun Alfred Dreyfusilta riisuttiin arvomitalit -
ja kun häntä nöyryytettiin julkisesti Pariisin sotakoulun luona.
Väkijoukot kaduilla huusivat kuolemaa juutalaisille.
Tuohtuneet ihmiset eivät huutaneet ”Dreyfus alas” vaan ”juutalaiset alas”.
Herzl koki ahaa-elämyksen.
Herzl tajusi, että ainoa ratkaisu antisemitismiin on se, -
että juutalaiset saavat oman valtion.
Mahtava ajatus! Miten se toteutetaan?
Tarvittiin näytelmäkirjailijan lahjoja. Herzl valmisteli näyttämön.
Herzl sulkeutui asuntoonsa ja kirjoitti ajatuksiaan ylös viisi päivää putkeen.
Herzlin ystävä pelästyi tämän epä- siistiä ulkonäköä ja villejä ajatuksia.
Hän ehdotti raitista ilmaa.
Kävelyllä hän kehotti Herzliä käymään lääkärillä.
Herzl ei kehoituksesta välittänyt vaan julkaisi kuuluisan teoksensa -
Juutalaisvaltio.
Theodor Herzl uneksi kirjassaan Juutalaisvaltio.
Hän puhuu uudesta kansallisvaltiosta -
ihmisyyden perikuvana ja demokratian mallimaana.
Kaikki eivät innostuneet Herzlin ajatuksista.
Uskonnollisten juutalaisten mielestä oli jumalanpilkkaa -
perustaa uudelleen Israelin valtio ilman Messiasta.
Silti Herzl teki väsymättä työtä toteuttaakseen visionsa.
Hän koetti jopa ostaa Palestiinan maan.
Hän koetti luoda tilanteen, -
jossa hänet esiteltäisiin Turkin sulttaanille.
Hän ostaisi sulttaanilta Israelin maan.
Se maksaisi paljon. Miten hän maksaisi sen?
Hänellä oli unelma; hänellä oli ajatus.
Hän sanoi: ”Otan puolet kaikkien rikkaiden juutalaisten rikkauksista.”
Se nyt ei ollut mitenkään mahdollista, että he suostuisivat.
He eivät tahtoneet nähdä sionismin onnistuvan.
Mutta Herzl oli vakuuttunut.
Vuonna 1897 Herzl kutsui koolle -
ensimmäiseen maailman sionistikongressiin.
Hän valitsi historiallisen kokouksen tapaamispaikaksi Sveitsin Baselin.
Tiedättekö, miksi hän valitsi Baselin? Sen piti olla München.
Münchenissä oli juutalaisia, -
jotka kutsuivat itseään Mooseksen uskon saksalaisiksi.
He sanoivat: ”Emme tahdo juutalaista roskaväkeä maailmalta Müncheniin.”
BASEL, SVEITSI 29. ELOKUUTA 1897
Yli kaksisataa edustajaa 17 maasta saapui Baseliin.
Se oli ensimmäinen juutalainen edustajainkokous -
lähes kahteentuhanteen vuoteen. Ilmapiiri oli sähköinen.
Seinällä roikkui valkoinen lippu, -
jossa oli kaksi sinistä raitaa ja Daavidin tähti.
Se oli versio lipusta, jonka Israelin valtio otti myöhemmin käyttöön.
Herzl esitteli erään miehen ensimmäisenä kristittynä sionistina.
Pastori William Hechler oli Britannian Wienin-lähetystön kappalainen.
Hän oli kiinnostunut juutalaisten paluusta Israeliin ja auttoi Herzliä -
solmimaan tärkeitä poliittisia suhteita. Heistä tuli elinikäiset ystävät.
Kun Herzl nousi puhujakorokkeelle, väki hurrasi ja tömisteli jalkojaan.
Hän avasi kongressin ilmoittamalla:
”Olemme täällä laskemassa peruskiveä sille talolle, -
joka on antava juutalaiselle kansalle katon pään päälle.”
Aplodit olivat korviahuumaavat.
Eräs englantilainen edustaja kuvaili yleisön innostusta sanoen:
”Baabelin virtojen varsilla me istuimme ja itkimme, -
kun muistelimme Siionia.
Baselin virtojen varsilla me istuimme ja päätimme olla itkemättä enää.”
Herzl ja sionismi ovat siitä kauniita, etteivät kielteiset asiat pysäytä niitä.
Antisemitismiä ja kielteisyyttä on, ja Euroopan asenne on torjuva.
Mutta juutalaiset harrastavat "juutalaista jujutsua": -
he kääntävät kielteisen myönteiseksi.
Pari päivää myöhemmin Herzl kirjoitti rohkean lausunnon päiväkirjaansa.
Baselissa perustin juutalaisvaltion.
Jos sanoisin sen ääneen nyt, saisin kaikilta vastaukseksi vain naurua.
Ehkä viiden vuoden kuluttua, tai takuulla viidenkymmenen, -
jokainen saa tietää sen.
Herzlin toteamus oli profeetallinen.
50 vuotta myöhemmin YK hyväksyi suunnitelman -
jakaa Palestiina juutalais- ja arabivaltioiksi.
Yhdeksän kuukautta myöhemmin syntyi Israelin valtio.
Kongressin jälkeen Herzl, joka ei ollut koskaan ollut uskonnollinen, -
alkoi noudattaa joitakin juutalaistraditioita.
Sinä talvena Herzlin perhe vietti ensimmäistä hanukkaansa.
Terveysongelmista huolimatta Herzl matkusti maailmalla -
ja yritti kerätä tukijoita uudelle valtiolle.
Konstantinopolin jälkeen hän matkusti Jerusalemiin -
pyytääkseen osmanisulttaanilta maata.
Keväällä 1903 juutalaisvaltion tarve kasvoi entistä pakottavammaksi, -
kun maailman huomio kääntyi pieneen venäläiskylään.
CHISINĂU, VENÄJÄ PÄÄSIÄINEN 1903
Pääsiäissunnuntaina joukko venäläisiä ortodoksimiehiä -
meni Chisinăun kylän juutalaiskortteliin.
Pappiensa johtamina he huusivat kuolemaa juutalaisille;
samaa huutoa kuin Herzl oli kuullut Pariisissa -
Dreyfusin tapauksen aikana lähes kymmenen vuotta aiemmin.
Silminnäkijät kuvailivat veristä joukkomurhaa:
”Vaimot ammuttiin aviomiestensä rinnalla.
Synagogan työntekijä tapettiin hänen suojatessaan Tooraa kehollaan.
Lasten aivot paiskattiin seiniä vasten.
Jopa vauvat revittiin anelevien äitien sylistä ja heitettiin ulos ikkunasta.
Auringon laskiessa kadut olivat täynnä ruumiita.”
Kolmen päivän kuluttua yli 40 juutalaista oli tapettu, -
92 oli loukkaantunut, ja yli 700 kotia oli ryöstetty ja tuhottu.
BASEL, SVEITSI ELOKUU 1903
Neljän kuun päästä juutalaiskongressi kokousti joukkomurhan varjossa, -
mutta se oli vasta alkua. Herzlillä oli hyviä ja huonoja uutisia yleisölle.
Hyvää oli se, että Iso-Britannia tahtoi auttaa, -
huonoa se, miten se halusi auttaa.
Chisinăun pogromin jälkeen -
Herzl piti hätäkokouksen brittipoliitikkojen kanssa.
Hän pyysi heiltä maata Kyprokselta tai Siinain niemimaalta, -
jotka olivat Iso-Britannian hallinnassa.
Tarkoitus oli pelastaa juutalaiset Venäjältä -
ja olla silti lähellä Palestiinaa. Britit kieltäytyivät, -
mutta tarjosivat maata Brittiläisestä Itä-Afrikasta, nykyisestä Ugandasta.
Herzl ei voinut kuin hyväksyä tarjouksen.
Britit suunnittelivat siirtokunnan, -
jota he kutsuivat ”Uudeksi Palestiinaksi”.
Vuonna 1903 Herzl esitteli idean sionistikongressille
― tuhoisin seurauksin.
Sionismi viittaa Siioniin.
Suunnitelmana oli lopulta saada Siion kotimaaksi. Siitä ei luopunut kukaan.
Mutta toistaiseksi me saisimme piilopaikan.
Venäjänjuutalaisten edustajat ottivat uutisen vastaan raskaimmin.
He ryntäsivät protestina ulos konserttisalista.
Joukossa oli nuori mies, -
josta tuli Israelin valtion ensimmäinen presidentti: Chaim Weizmann.
Venäjän sionistit inhosivat ajatusta.
He nousivat vallankumoukseen Herzliä vastaan -
ja särkivät hänen sydämensä. Herzl koki kovan järkytyksen siitä, -
etteivät kaikki uskoneet hänen sanaansa ehdottomana totuutena.
Herzl päätti kuudennen sionistikongressin -
nostamalla oikean kätensä ja lausumalla jakeen psalmien kirjasta:
”Jos unohdan sinut, Jerusalem, unohda sinä minun oikea käteni.”
Ne jäivät Herzlin viimeisiksi sanoiksi Baselin puhujakorokkeella.
Vain läheisimmät tiesivät hänen kärsivän sydämen vajaatoiminnasta.
Seuraavan vuoden aikana hänen terveytensä heikkeni nopeasti.
Hän totesi ystävälleen pastori Hechlerille:
”Tervehdi Palestiinaa puolestani.
Minä annoin sydänvereni kansani edestä.”
Seuraavana päivänä hän kuoli.
Hänen hautajaisiinsa kokoontui yli kuusituhatta ihmistä -
kunnioittamaan miestä, jota he olivat kutsuneet ”Juutalaisten kuninkaaksi”.
Vuonna 1949 Israelin uusi hallitus kunnioitti Herzlin viimeistä toivetta.
Hänen jäänteensä tuotiin Wienistä -
ja haudattiin kukkulalle, josta on näköala Jerusalemiin.
Herzlin elinaikana häntä kutsuttiin kaikeksi -
sankarin, uneksijan ja harhaoppisen väliltä.
Hänen vaikutustaan juutalaiselle kansalle ei voi kiistää.
Viimeisten elinvuosiensa aikana hän antoi heille -
lähes kahdentuhannen vuoden jälkeen toivon kotiinpaluusta.
Hän oli ihmeellinen mies. Hän ansaitsee paljon arvostusta.
Hänellä oli unelma; ja se oli hyvä unelma.
Mutta unelman ja jonkin toteutumisen välillä on matkaa.
Se vaati pioneereja; se vaati toiminnan ja työn miehiä.
Herzl oli laulun sanoin tuuli heidän siipiensä alla.
Jo ennen Herzlin kuolemaa tuhannet juutalaiset olivat palanneet Israeliin -
lunastaakseen maata.
Tästä lisää seuraavassa jaksossa.
Erinomaista työtä henkilöstöltämme.
Minusta jokaisen Jumalan suunnitelmasta kiinnostuneen -
tulisi katsoa Unelma Pyhästä maasta.
Seuraavaksi juoposta, joka puuhasteli taiteen parissa.
Hain apua New Age -tyyppisistä kirjoista, psyykkisistä tapahtumista.
Etsin rauhaa itselleni.
Hän löysi rauhan odottamattomalla tavalla.
Menkää siis ja tehkää kaikki kansat minun opetuslapsikseni ...
Alussa loi Jumala taivaan ja maan.
Ja kaikki oli hyvin. Jumala loi meidät yhteyteensä.
Elämään yhdessä perheenä.
Hän rakastaa jokaista kansaa, heimoa ja ihmistä.
Käännyimme Hänen luotaan. Syntimme erottaa meidät Hänestä.
Hän ei ole unohtanut meitä. Jeesus tuli taivaasta luoksemme.
Hänet ristiinnaulittiin syntiemme vuoksi.
Hän nousi kuolleista ja elää tänään.
Jeesus palaa takaisin. Sitä me odotamme.
Siihen saakka jaamme Jumalan rakkautta englanniksi, -
espanjaksi, saksaksi, ranskaksi.
Jotta jokainen voisi oppia tuntemaan Jeesuksen.
Tämä on tehtävämme - intomme - tulevaisuutemme.
CBN 50 VUOTTA
40 vuotta Susan Folger oli vankina.
Hän oli vuosikymmeniä huume- ja alkoholiriippuvuuden vankina.
Tästä vankeudesta hän pääsi jouduttuaan selliin.
Olin hämmentynyt ja pelokas tyttö.
Piileskelin sängyssäni tai vaatekomerossa vaatteideni takana.
Susan huomasi aina kuin hänen vanhempansa olivat juoneet.
Fyysistä väkivaltaa ei koskaan ollut mutta sanallista kylläkin.
Kuulin millainen olin, mitä rakkaus on ja ihmissuhteista.
Hän tunsi itsensä ulkopuoliseksi kotiolojensa vuoksi.
En tuntenut kuuluvani ryhmään.
Ajattelin, että muiden perheet ovat menestyneitä ja rakastavia, -
toisin kuin minun perheeni. Olin kai vihainen.
Ajattelin, että minulle on jaettu väärät kortit.
Hän turrutti kipua alkoholilla ja marihuanalla.
Minusta tuli sellainen kuin halusin olla; -
ulospäin suuntautunut, suorapuheinen ja äänekäs.
Tulin aggressiiviseksi ja kuvittelin olevani nokkela ja viihdyttävä, -
vaikka ihmiset varmaankin halusivat pois seurastani.
Alkoholi ja lääkkeiden väärinkäyttö vaikuttivat koko hänen elämäänsä.
Hän epäonnistui avioliitossa kahdesti, pidätettiin useasti rattijuopumuksista.
Hän ei pystynyt muuttumaan ja harkitsi jo itsemurhaa.
Luovuin toivosta. Olin pilannut terveyteni, ihmissuhteeni.
Olin onneton ja tein läheiseni onnettomiksi.
Kolmannen rattijuopumustuomion jälkeen -
Susan passitettiin katkaisuhoitoon.
Siellä hän alkoi etsiä vastauksia ja päätyi okkultismiin.
Etsin apua itseapukirjoista ja New Agesta.
Kävin spiritismi-istunnoissa ja Tarot-korttien lukijoilla sekä -
tapahtumissa, joissa käsiteltiin yliluonnollisia ilmiöitä.
Se kaikki teki elämästäni jopa pimeämmän.
Pohjimmiltaan etsin rauhaa.
Olin onneton, ja olisin tehnyt mitä vaan saadakseni rauhan.
Ei koskaan tullut mieleeni, että voisin pyytää apua -
Luojaltani, Jumalalta.
Neljäs rattijuopumustuomio tuli -
reseptilääkkeiden vaikutuksen alaisena ajamisesta.
Hän sai 5 vuoden vankeustuomion.
Olin ällistynyt.
En voinut uskoa, että joudun vankilaan.
Susan sai ottaa mukaansa vain siskoltaan saamansa Raamatun.
Hän alkoi lukea sitä.
Raamattua lukiessani ihmeellisiä asioita alkoi tapahtua.
Hän osallistui myös vankilan jumalanpalveluksiin.
Ajan kanssa ajatukseni selvenivät ja ymmärsin, miten sekaisin olin ollut.
Jumala aloitti työnsä minussa hyvin henkilökohtaisella tavalla.
Sydämessäni oli rikkonaisuutta ja -
sydämessäni pyysin Herraa muuttamaan minut.
Jeesus tuli minulle todelliseksi.
Aloin ymmärtämään, että Jeesus on Jumalan poika.
Eräänä aamuna Susan antoi elämänsä Jeesukselle sellissään.
Tiesin muuttuneeni.
Sydämessäni on selittämättömän ihana rakkaus.
Olin muuttunut. Elämäni suunta oli muuttunut.
Tiesin kaiken kääntyvän hyväksi.
Vuoden jälkeen Susan pääsi vankilasta -
kaikista riippuvuuksista ja okkultismista vapaana.
Hän kertoo tarinansa kirjassaan "Vapauduin vankilassa".
Susan asuu Texasissa ja palvelee paikallisessa seurakunnassa.
Jeesus tietää mitä meistä jokainen käy läpi. Hän on Luojamme.
Hän tietää. Hän tietää kipumme ja haluaa auttaa.
Hän on herrasmies. Häneltä on pyydettävä.
Hän on valmiina ja rakastaa valtavalla tavalla.
Hän muuttaa.
Hän antaa jokaiselle juhlapäähineen tuhkan sijaan.
Outo ajatus, että pitää joutua vankilaan päästäkseen vapaaksi.
Kuitenkin meistä jokainen on omassa vankilassaan -
ennen kun tajuamme, kuka on Luojamme, -
ja että Hän haluaa suhteen kanssamme.
Sitä varten olemme syntyneet.
Etsimme tarkoitustamme ja rauhaa, josta Susan puhui.
Etsimme Susanin tavoin iloa.
Omin neuvoin sitä etsiessämme joudumme vain umpikujaan.
Ehkä tämä on sinulle tuttua. Ehkä olet etsinyt toivon pilkettä, -
valoa tunnelisi päähän, vapautta sinua kahlitsevasta.
Ehkä etsit vapautta epäonnistuneesta suhteesta -
tai ehkä olet riippuvainen jostain etkä omaa rauhaa.
Rauha on saatavilla.
Jeesus Kristus on Jumalan Poika. Hän kuoli puolestamme.
Hän eli täällä ihmisenä. Hän on Jumalan Poika.
Kutsu, josta Susan puhui, on voimassa.
Joten, mitä teet?
On eri asia tietää Jumalasta, kuka Hän on, -
kuin se, että antautuu ja sanoo -
"Jumala, tarvitsen sinua. Haluan sinut. "
Jumala haluaa sinut. Hän rakastaa sinua.
Hän on aina ollut kanssasi vaikket sitä olisi huomannutkaan.
Entäs sinä? Koska lopetat juoksemisen, -
suhteista, kemikaaleista tai muusta avun hakemisen?
Tiedätkö mitä siitä seuraa? Se peittää alleen tarpeen, -
jonka vain Luoja voi täyttää.
Pyydä Jeesus tulemaan sydämeesi tänään. Pyydä Häntä elämääsi.
Kuten Susan sanoi: "Hän on herrasmies".
Hän odottaa kutsua tullakseen pysyvästi.
Joten rukoile tänään: -
Jeesus, olen syntinen ja tarvitsen Pelastajaa.
Tule elämääni. Tunnet minut läpikotaisin. Tiedät kaikki syntini.
Anna ne kaikki anteeksi. Muuta sydämeni ja ajatukseni.
Opeta sinun tapasi. Täytä minut Pyhällä Hengellä.
Sinun nimessäsi rukoilen.
Kiitos Terry. Meille voi soittaa.
Vaikka ohjelma-aikamme päättyy, rukouspalvelijamme ovat paikalla.
Päätämme Sanan paikkaan, Jeremia 31:25 -
"Sillä minä virvoitan väsyneen sielun, -
ja jokaisen nääntyvän sielun minä ravitsen." Näkemiin.
Tiedän, miltä tuntuu olla yksinäinen. - Olla nälkäinen.
Olla peloissaan. - En ole juhlinut syntymäpäiviäni.
Minulla ei ole perhettä.
Minä olen orpo.
Meitä on miljoonia muitakin.
Yhdessä voimme auttaa.
Voimme muuttaa näiden lasten elämän.
Tule mukaan Orphan's Promise -järjestöön.
Tarjoamme majoituksen, ruokaa, koulutuksen ja toivoa -
yksinäisille lapsille eri puolilla maailmaa.
Jeesus sanoi, että minkä teette vähäisimmälle veljelle, teette Hänelle.
Lahjoittakaa orvoille ja rakastakaa lasta.
Kaipaatko kuuntelijaa?
Rukouspalvelijat ja sielunhoitajat päivystävät puhelinlinjoilla.
Soita rukouspuhelimeemme.
Suomennos: Maija Tuukkanen ja Annukka Eskola