KLUBI 700
Käsivarressamme on n. 20 lihasta ja kaksi isoa luuta.
Siinä on myös verisuonistoa, valtimoita ja hermoja.
Sampson Parkerin oli katkaistava ne kaikki pysyäkseen hengissä, -
vanhalla taskuveitsellä.
Syyskuussa 2007 Sampson keskeytti työnsä hakeakseen maissikuorman -
läheiseltä maatilaltaan.
Kaikki sujui hyvin. Korjasin maisseja, kone toimi hyvin.
Maissien äänet kuuluivat niiden putoillessa perävaunuun.
Kone jumittui. Yleensä pysäytin moottorin koneen jumittuessa.
Nyt ajattelin, että jättäessäni moottorin päälle, tukos vapautuisi.
Kone pysyi jumissa.
Napatessani ruotia en saanut sitä ulos alhaalta, työnsin ylöspäin.
Sekunnin murto-osassa käteni olikin rullien välissä.
Olin vihainen. En voinut uskoa, mitä oli tapahtunut.
Rullat repivät rikki ensin hansikkaan, sitten oikean käden.
Se koski. Olin paniikissa.
Kuolisin kohta veren hukkaan.
Hän yritti tarttua johonkin, mihin ylsi vasemmalla kädellään.
Etsin kiviä. Kone oli pysäytettävä laittamalla jokin tukos väliin.
Sillä hetkellä käännyin Jumalan puoleen ja huusin apua.
Pelkäsin kuolevani siihen.
Leanne ja poikani löytäisivät minut täältä. He tiesivät, missä olen.
Tekisin mitä vain päästäkseni vapaaksi siitä koneesta.
Hän näki tapin, johon peräkärryn koukku laitettiin.
Hän yritti jumittaa hammasrattaat tapilla, muttei onnistunut.
Lopulta hän onnistui.
Mutta käsi oli edelleen jumissa ja hammasrattaat jauhoivat.
Kipinät lensivät maissin ruokojen päälle ja uusi ongelma syntyi.
Huusin apua ja Jumalaa.
Ajattelin, etten halua kuolla.
Sampson tajusi, että vain yksi asia voisi pelastaa: taskuveitsi.
Tuli saa tekemään asioita, joita ei muuten ikinä tekisi.
Kun huusin Jumalalta apua, -
Hän ikäänkuin toi vasemman käden siihen, jotta sahaisin sen poikki.
Se oli tuskallista.
Kun rullat veivät käteni, se koski. Kun jalkani ja käsivarteni paloivat,
ja kun ihoni suli kuin muovi, voi kuvitella, että se koski.
Kun käsivarteni hermoihin sattui, se vasta koski!
Näin siinä äidin ja vaimoni puhuvan mihin päätyisin kuoltuani.
Jotenkin sain käden sahattua irti.
Hän vapautui 2 tunnin jälkeen.
Hypin ja huusin: olen vapaa, vapaa!
Olin innoissani.
Hyppäsin rattiin. Apua oli saatava.
Kun saavuin tielle ja viittoilin ohiajaville, kukaan ei pysähtynyt.
Ajoin auton keskelle tietä.
Sanoin Jumalalle: olen tehnyt kaikkeni, olen nyt käsissäsi.
Ihmiset edelleen kiersivät autoni. Olin kuolemassa. Pysähtyykö kukaan?
Lopulta joku pysähtyi. Vapaalla oleva hätäavun ammattilainen.
Ovi avautuu ja mies kysyy: voitko hyvin? Nostin kädentynkääni.
Sanoin: tarvitsen vähän apua. Hän ryhtyi heti toimeen.
Sitten saapui sairaanhoitaja.
Jumala lähetti oikeat henkilöt oikeaan aikaan paikalle.
Hän vastasi rukoukseeni.
Sampson vietiin helikopterilla sairaalaan.
Kohta Leanne sai puhelun äidiltään. Ei mitään yksityiskohtaista.
Sampson oli ollut onnettomuudessa. - Sellainen puhelu aina yllättää.
Pysäytin auton ja huusin Jumalalle, etten ollut vielä valmis -
menettämään miestäni.
Hänet vietiin Atlanta Burn Centeriin.
Leanne ja Sampson Jr. rukoilivat koko 4h ajomatkan ajan sairaalaan.
Pahinta oli, ettei tiennyt, mitä hänelle oli sattunut.
Ei tietoa, miten vakava onnettomuus oli, oliko hän yksin.
Ei mitään tietoa.
Sairaalassa he saivat tietää, miten pahoin Sampson oli loukkaantunut.
Silti Leanne tunsi rauhaa.
Paljon rukousvastausta. En ollut ennen tuntenut vastaavaa.
Rauhan tunne. Tunne, että kestää sen, mitä tuleman pitää.
Käsivarret ympärilläni.
Rakastaen ja huolta pitäen.
Tulevina viikkoina tehtiin kuusi leikkausta ja vammoja hoidettiin.
Hänelle jäi aikaa ajatella.
Aiemmin minulle oli riittänyt perhe ja oma itseni.
En ollut kastettu lapsena enkä ottanut Jeesusta sydämeeni.
Tiesin, että kun selviäisin, ottaisin ensimmäisenä Jeesuksen sydämeeni.
Hän teki sen päästyään sairaalasta. Leannelle se oli rukousvastaus.
Iloitsin hänen ottaessaan Jeesuksen vastaan ja liittyessään kirkkoon.
Rukoilin vuosia ja vuosia, että hän olisi vierelläni.
Parkerit ovat sopeutuneet Sampsonin yhteen käteen.
He eivät pidä mitään itsestäänselvyytenä.
Sampson on taivaan lahja minulle.
Olen kiitollinen hänestä ja joka hetkestä hänen kanssaan.
Sampson on kertonut tarinansa usein.
Eniten hän haluaa kertoa siitä, mikä on kaiken takana.
Jos huudat Jumalaa, Hän kuulee.
Rukous toimii. Siitä olen elävä todistus.
Jumala on olemassa.
Jumala on ja kuulee huutosi.
Missä on sen salaisuus? Se on: etsiä Häntä kaikesta sydämestä.
Sampsonille se hetki tuli hänen ollessaan tulessa.
Ja hänen kätensä oli jumissa.
Entä sinun hetkesi? Oletko liian kiireinen Jumalalle?
Oletko kiinni omissa asioissasi?
Sampson oli kiinni työssään, perheessään.
Oliko se paha asia? Ei. Mutta hän ei ollut valmis ikuisuutta varten.
Hän ei ollut pyytänyt Jeesusta sydämeensä.
Hän oli kuullut Jeesuksesta, tiesi ketä rukoilla.
Hän tiesi, miten rukoilla, muttei ollut ikinä rukoillut.
Älä sinä anna päivänkään mennä hukkaan.Tiedät, koskiko tämä sinua.
Etkö sinäkään ole ikinä pyytänyt Jeesusta tulemaan sydämeesi.
Et ole sanonut: Tapahtukoon Sinun tahtosi, ei minun.
Haluan elää Sinua varten.
Haluan varmuuden, että iäisesti tulen olemaan kanssasi.
Jos haluat sen, älä vaihda kanavaa. Olkoon tänään sinun päiväsi.
Rukoile ja pyydä.
Saat varmuuden suojelusta, että olet turvassa Hänen kanssaan.
Kun huudat hädässäsi, niin Hän vastaa.
Hän vastaa nopeasti.
Jos tämä on sinulle, sulje silmäsi ja kumarru. Rukoillaan yhdessä.
Tehköön Jeesus kaiken muun.
Jeesus - niin, sano Hänen nimensä ääneen - Jeesus.
Avaan Sinulle sydämeni ja pyydän Sinua tulemaan sinne.
Anna anteeksi kaikki se, minkä olen tehnyt väärin.
Puhdista minut ja tee minusta uusi luomus.
Ennen kaikkea pyydän varmuutta siitä, -
että saan olla kanssasi iäisyyden,-
että pelastat minut, suojelet minua ja olet oppaani.
Tee se. Sitä rukoilen Jeesuksen nimessä.
Isä, juuri rukoilleelle pyydän rakkauttasi ja -
varmuutta siitä, että vastaus rukoukseen on tullut tänään.
Anna heille vanhurskaus, rauha ja ilo Pyhässä Hengessä.
Tee se. Sitä rukoilen Jeesuksen nimessä, aamen.
Jos rukoilit kanssani, niin soita.
Sano: Rukoilin ja pyysin Jeesusta sydämeeni.
Tulossa toisen selviytyjän tarina.
Hän eli riippuvuuden, pahoinpitelyn ja mediakohun keskellä.
Silti toivolle jää tilaa. Kohta tästä.
Haluamme, että lapset oppivat tuntemaan Sanan, -
mutta arjen kiireessä tarvitsemme joskus apua.
Lasten ilmainen raamattusovellus opettaa Sanaa hauskalla tavalla -
kivojen pelien, -
mahtavien videoiden -
ja Raamatun sankarikertomusten kautta.
Saatavana iTunesista ja Google Playstä.
Vuonna 2002 Alisa Kaplan valehteli vanhemmilleen ja meni rantajuhliin.
Hän ei muista sen yön tapahtumia.
Yötä, jolloin tapahtui Kalifornian historian ehkä pahin raiskaus.
Joukko poikia raiskasi raa'asti 16v Alisan rantajuhlilla.
Pahoinpitely siitä nousseen media- kohun kanssa vei Alisan huumeisiin.
Pojat tuomittiin. Trauma ei loppunut oikeudenkäynnin loppuessa.
Kirjassaan "Still Room for Hope" Alisa kertoo synkimmät hetkensä -
ja miten sai elämän rakennettua uudelleen kasaan.
Alisa Kaplan on kanssamme tänään.
Olit vanhanaikainen, kunnollinen perhetyttö.
Päätit mennä rantajuhliin, vaikka tiesit, ettei se olisikaan oikein.
Poikaystäväni ja 2 muuta ystävää kutsuivat minut rantajuhliin.
Tunsin heidät kaikki kolme, joten luotin heihin vanhastaan.
Päätin mennä katsomaan.
Jumala kyllä puhui minulle, ettei pitäisi lähteä sinne.
En kuunnellut. Sitä päätöstä minun ei olisi pitänyt ikinä tehdä.
Se maksoi sinulle niin paljon.
Kirjaasi lukiessani ajattelin, että 16v teemme paljon päätöksiä, -
joita emme tekisi vähän vanhempina.
Seuraava päivä tuli, etkä oikein tiennyt, mitä sinulle oli tehty.
Asiat olivat sekavia. Olit juonut yhden drinkin.
Olit polttanut vähän "ruohoa".
Sen ei yksin uskoisi tehneen sinua niin utuisen sekavaksi.
Sitten tajusit, että oli tapahtunut jotain, mistä et muista.
Isäsi saama puhelu 3 päivän päästä muutti kaiken.
Kerro, mitä siinä tapahtui.
Poliisi etsi minua ja soitti 5:30 aamulla. Isäni vastasi.
Isäni huolestui, olin kotona nukkumassa.
Kun heille oli kerrottu, että olin kunnossa, he ilmoittivat, että -
minua oli etsitty 4 päivää video- tallenteen takia.
Minä olin uhri ja siinä näkyi joukkoraiskaus.
Videon perusteella he luulivat minun kuolleen.
4 päivää oli mennyt ruumishuoneiden ja sairaaloiden tarkistamiseen.
He etsivät sitä tyttöä. - Tai hänen ruumistaan.
Sinulle tehtiin niin väkivaltaista, alhaista ja traagista.
Sen olisi pitänyt olla selvä juttu. Oli videokin.
Pystyit tunnistamaan raiskaajat.
Mutta siitä tulikin valtaisa panettelukampanja. Mitä tapahtui?
Se johtui näiden poikien perhe- taustasta.
Yhden raiskaajapojan isä oli -
hyvin vaikutusvaltainen.
Hänellä oli suhteita yhteisössä ja poliisilaitoksella.
Mikä hämmästyttää tässä, niin se, -
etteivät vain rahakkaat perheet, vaan ystäväsikin hylkäsivät sinut.
Se varmasti järkytti sinua? -Kyllä.
Sen on täytynyt olla yksinäistä aikaa elämässäsi. - Tuhoisaa aikaa.
16-vuotiaana ystävät olivat kaikki kaikessa.
Sitten oikeus julisti, että syyte on aiheeton. Mitä ajattelit?
"Rahalla voi ostaa kaikkea." Niin ajattelin, kun asia ilmoitettiin.
Käsitin, että rahalla ja vallalla voi ostaa mitä tahansa.
Ei vain maineesi ollut menetetty, silloin sinut painettiin mutaan.
Vanhempasi kärsivät myös julkisen nöyryytyksen, rahallisen tappion.
Siinä mielessä, etteivät kyenneet auttamaan ryvettynyttä lastaan.
Voin vain kuvitella sitä toivottomuutta kaiken keskellä.
Useat tytöt, jotka ovat kokeneet raiskauksen, väkivallan -
pelkäävät tulla esiin juuri sen takia, mitä sinulle tapahtuikin.
Mitä sanoisit heille?
Valitettavasti yhteiskunnan tapa syyllistää uhria -
on kohdella uhria niin kuin hän olisi syypää tekoon.
Aivan kuin uhria vastaan käytäisiin oikeutta.
Se saa naiset hyvin varuilleen.
Syyllisyys ja häpeä saa aikaan, ettei halua puhua siitä julkisesti.
Puhuminen on paras tapa parantua.
On kyse itsensä parantamisesta.
Ehkä tilanteen toivottomuus ja hulluus muuttuu jollekin toiselle -
sinun rohkeutesi avulla.
Pojat istuivat 3 vuotta. - Kyllä, vaikka tuomio oli alunperin 6 vuotta.
Sinä olit omassa toivottomuuden ja itseinhon vankilassasi silloin.
Kerro siitä ajasta.
Elämäni pahinta aikaa: halusin kuolla.
En ollut tarpeeksi rohkea tehdäkseni sitä.
Halusin tappaa itseni, mutta rohkeus siihen puuttui.
Yritin tappaa itseni huumeilla: yliannostuksella tai lääkkeillä.
Olin hyvin syvällä huumeissa.
Olin välillä koditon, ne tuhosivat elämäni. - Niin todella tekivät.
Kirjasi on Still Room for Hope.
Elit välillä kadulla. Väliin olit kuntoutuksessa. Useita kertoja.
Ja perheesi oli vetäytynyt kauemmaksi, ei fyysisesti, vaan -
henkisesti kauemmas. He halusivat sinun jättävän sellaisen elämän.
Miten sait toivon? - Toivo tuli ensimmäistä kertaa silloin, kun -
poliisi teki ratsian asunnossa.
He aikoivat viedä minut vankilaan kolmeksi ja puoleksi vuotta.
Jumalan armosta poliisi löysi -
listan kuntoutuskeskusten puhelin- numeroja, joihin olin soittanut.
Sain viikon aikaa kuntoutukseen menoon tai he hakisivat minut.
Pääsin kuntoutukseen 7. päivänä ja siitä asiat alkoivat muuttua.
Löysin lopulta Jumalan ja tajusin, mitä Jeesus on tehnyt puolestani ristillä.
Se tapahtui kirkkoretriitissä 2011.
Vapautumista tapahtuu kun antaa itselleen anteeksi, -
asiat joita hyväksikäytöstä on jäänyt mielelle ja sydämelle.
Miten kykenit antamaan anteeksi pahantekijöillesi?
Se vaati työtä, rukoilemista ja Jumalan seurassa olemista.
Mitä anteeksiantaminen merkitsee?
Se otti pois taakan ja pahan olon, jota vielä tunsin, ja vihan.
Pääsin niistä eroon. Voin taas olla onnellinen.
Silmäni saivat taas säihkeen ja sain elämäni takaisin.
Minun tuli ensin kyetä antamaan anteeksi itselleni.
Sitten voin antaa anteeksi raiskaajilleni.
Nyt puolustan muita uhreja, jotta he selviytyisivät. - Rom.8:28.
Niin, autan muita pääsemään uhrin roolista selviytyjiksi.
Haluan heidän tietävän, että aina on toivoa.
Työskentelen ja opiskelen psykologin tutkintoa varten.
Paljon unelmia taas toteutumassa!
Kirjan nimi oli siis: Still Room for Hope.
Alaotsikko: Tarina raiskauksesta, selvitymisestä, anteeksiannosta ja
vapaudesta. Sen saa kirjakaupoista.
Jos olet kokenut samaa tai tiedät jonkun, niin lue voimistava kirja.
Kiitos Alisa käynnistäsi.
Kohta lapsesta, jota kiusattiin koulussa syntymävian takia.
Katso, miten hän voitti kiusaajat.
Sinulla on kaikki, minkä piti tehdä sinut onnelliseksi.
Ura, perhe ja ystävät.
Elämä on silti tyhjää. Jotain puuttuu.
Vain Jumala voi tuoda tarkoituksen elämään.
Onnellisuus tulee Hänen tuntemisestaan.
Katso ohjelmastamme, kuinka Hän voi muuttaa elämäsi.
Monissa köyhissä maissa syntymäviat ovat yleisiä.
Leikkauksiin ei usein ole varaa.
Nigerialaisen pojan huulihalkio oli estää hänen koulunkäynnin.
Ayuba herää intoa täynnä kouluun.
Iso muutos: hän oli aiemmin onneton, koska hänellä oli huulihalkio.
Muut lapset kiusasivat häntä aina. Hän pahoitti mielensä siitä.
Hän oli aina yksin luokassa.
Lapset olivat niin ilkeitä, että hän lopetti koulunkäynnin täysin.
Äiti halusi auttaa Ayubaa, mutta heillä ei ollut rahaa leikkaukseen.
Päätin luottaa Jumalaan, että apu joskus tulisi.
He kuulivat CBN:stä, joka huolehtii leikkauksesta ilmaiseksi.
CBN maksoi Ayuban leikkauksen ja pian hänellä oli uusi upea hymy.
Leikkauksen jälkeen en ollut uskoa silmiäni. Hypin ilosta.
Haluaisin antaa sinulle lahjan siitä, mitä teit poikamme hyväksi.
Suuri kiitos teille, jotka autoitte Ayubaa. Hän on nyt onnellisempi.
Lapset eivät enää kiusaa häntä.
Muut ivailivat ennen huultani.
Nyt näytän hyvältä ja voin käydä koulussa. Kiitos siitä!
Miten komea poika. Mikä loiste silmissä!
Hän tietää, että hänellä on toivoa.
Miltä tuntuisi käydä koulua ja olla kiusattu voimatta asialle mitään?
Tai kun kukaan ei arvosta ihmisenä?
Tai olla vanhempi, kun ei ole rahaa leikkaukseen?
Klubi 700:n jäsenenä mahdollistit tämän. Kiitos siitä!
Jos et ole jäsen, voisitko liittyä?
Voit muuttaa maailmaa. Voit auttaa ihmisiä unelmoimaan, antaa toivoa.
Ilman koulua Ayuba ei niitä saa.
Rohkaisemme kaikkia liittymään tähän, mitä teemme.
Yhdessä voimme auttaa. Soita meille.
Nyt on kysymysten aika. - Kimber kirjoitta:-
Miksi rukoilemme, kun Jumalalla on jo suunnitelma?
Ei kai Jumala muuta suunnitelmaansa vain siksi, että pyydämme sitä?
Minulla on 3 minuuttia aikaa puhua kalvinismista, -
ennaltamääräämisestä, vapaasta tahdosta -
ja kaiken jatkumosta Jumalan suunnitelmassa.
Yksinkertaisesti: Meillä on vapaa tahto.
Vapaa tahto myös vaikuttaa Jumalan suunnitelmaan.
Lukiessamme Raamatusta esirukoilijoista, -
ihmisistä joiden elämästä voimme oppia.
Esimerkiksi Abraham: Jumala paljastaa suunnitelmansa hänelle.
Hän sanoo: "Abraham, kerron sinulle mitä aion tehdä."
Abraham rukoilee Sodoman ja Gomorran puolesta.
Jos löydät 40, 20, 10 vanhurskasta, niin säästätkö sitten kaupungin?
Jumala vastaa: "Kyllä."
Mooseksen kohdalla Jumala paljasti suunnitelman tuhota israelilaiset -
jatkuvan valituksen takia erämaassa.
Mooses tuli väliin ja sanoi: se ei ole oikein.
Kansat sanoisivat, että toit heidät erämaahan vain tappaaksesi heidät.
Ymmärräthän, että jopa Jumala voi muuttaa suunnitelmaansa.
Hänen suunnitelmansa on pelastaa meidät kaikki.
Se on ollut Hänen suunnitelmansa maailman alusta asti.
Teurastetun Karitsan tuli rukoilla Getsemanen puutarhassa.
Jeesuksen piti valita: hänellä oli vapaa tahto kuten meilläkin.
Hän olisi voinut sanoa: Isä, en tee tätä.
Eikä häntä olisi siitä syytetty.
Hän sanoi: Tapahtukoon sinun tahtosi, ei minun.
Kun rukoilet, pidä se mielessä. Voitko rukoilla Jumalan tahtoa?
Voinko pysyä Sinun suunnitelmassa?
Kun yhdistät oman tahtosi Jumalan tahtoon, -
muutat asioita ja saat aivan uuden tavan nähdä asioita.
Se oli monimutkaista. - Nyt Dianan kysymys nopeasti.
1Moos.12:3: "Ja minä siunaan niitä jotka sinua siunaavat ja kiroan ne,
jotka sinua kiroavat." Miten nyt Uuden Liiton aikaan Jumala kiroaa?
Liitot pysyvät.
Noan liitto: En anna toista vedenpaisumusta.
Abrahamin liitto: Siunaan sinut, kiroan ne, jotka sinut kiroavat.
Liitto Mooseksen kanssa pysyy.
Jumalan sana kestää ikuisuuden.
Kun Jumala tekee liiton ja vannoo nimensä kautta, se kestää.
Hyvä uutinen: Me olemme liiton alla.
Jos uskot Jeesukseen, että Hänen verensä on pessyt pois syntisi, -
olet uuden liiton alla, eikä kirous koske sinua.
Jollet ole liiton alla ja kiroat Israelia, niin varohan.
Et ole hyvällä paikalla.
Lopetamme Psalmin 20:5 sanoihin: "Hän antakoon sinulle, -
mitä sydämesi halajaa ja täyttäköön kaikki sinun aivoituksesi."
Jumalan siunausta, ensi viikkoon!
Kun haluat puhua jollekin, joka välittää, -
rukouspalvelijat ja sielunhoitajat päivystävät puhelinlinjoilla.
Soita tai kirjoita rukouspalvelijoillemme.
Suomennos: Leena Seppänen