KLUBI 700
16.11.1999 Sandra Adams odotti lapsenlapsensa syntymää.
Tytär Cherica oli 8. kuulla raskaana.
Hän myös odotti poikaystävänsä kosintaa.
Kosintaa ei koskaan tullut. Sen sijaan Cherica ammuttiin.
Oli muistaakseni kesä 1997.
Tyttäreni soitti ja sanoi tavanneensa kivan tyypin.
Hän rakastui oitis.
Poika oli hymyileväinen ja hauska. Ei ollut syytä olla pitämättä hänestä.
Mutta hän ei ollut sellainen kuin tyttäreni luuli.
Enemmänkin naistenmies.
Kun Cherica sai tietää olevansa raskaana, suhde oli jo tosi myrskyisä.
Hän oli kuin Jekyll ja Hyde. Kaksi eri ihmistä.
Aluksi hän vaikutti innostuneelta. Mutta sitten hän sanoi tyttärelleni, -
ettei hän halunnut monia aviottomia lapsia.
Hänellä oli jo yksi poika, josta hän ei huolehtinut.
Cherica halusi aina äidiksi.
Hän ei aikonut tehdä aborttia.
16.11.1999 heillä piti olla ensimmäiset treffit yhteen palanneena parina.
Hän uskoi, että suhde menisi askeleen eteenpäin.
Hän ajatteli jopa, että mies kosisi häntä sinä iltana.
Minua on ammuttu. Olen raskaana. - Missä olet?
Miten se tapahtui? - Seurasin vauvan isää, jalkapalloilija Rae Carruthia.
Missä hän on nyt? - Hän oli autossa edessäni. Hän hidasti. Joku ampui.
Minne hän meni? - Hän häipyi. Luulen, että hän on ampuja. En tiedä.
En muista, miten vaatteiden pukemista enkä autolla ajamista.
Muistan vain, miten tulin sairaalaan ja olin siellä. Kun saavuin sinne, -
Rae ei ollut paikalla. Ajattelin: "Hän ei tiedä." Yritin saada häntä kiinni.
Jätin viestejä. "Chericaa on ammuttu. Hänelle on tehty sektio. Tule heti!"
Muistan odottaneeni tuntien ajan.
Kun hän lopulta tuli, hänen mukanaan oli toinen pariskunta ja toinen nainen.
Sydämeni murtui.
Hän ei kysynyt kertaakaan, miten tyttö voi.
Hän ei kysynyt kertaakaan: "Selvisikö poikani? Miten hän voi?"
Muistan pitkän käytävän vastasyntyneiden osastolle.
Kun näin Chanchellorin, -
hän oli oikea aarre.
Hän oli letkuissa, mutta hän oli tosi kaunis.
Saimme lääkäreiltä hyvin synkän ennusteen CP-vammasta.
Hänen aivojensa kaikki osat olivat vammautuneet.
Tiesin ja pidin kiinni uskosta, että Jumalalla on kaikki hallinnassa.
Kuka ampui 24-vuotiaan Cherica Adamsin?
Adams ajoi autollaan tiistaiyönä klo 00.30. Poliisin mukaan -
kuljettajan puoleisen etuikkunan läpi ammuttiin neljästi.
On käsittämätöntä, kuinka joku voi tehdä niin raukkamaisen teon, -
jonka takia he nyt taistelevat hengestään.
Poikaystävä, Carolina Panthersien laitahyökkääjä Rae Carruth -
ei suostu poliisihaastatteluun.
Toivomme ja uskomme, että henkilöt, jotka ovat vastuussa -
lapsemme ja lapsenlapsemme saattamisesta kuoleman partaalle, -
tuodaan oikeuden eteen viipymättä ja varmasti.
Hänet piti vaivuttaa koomaan.
Hän taisteli hengestään 28 vuotta.
Meidän piti tehdä päätös.
Se oli vaikea päätös, mutta -
minulla oli sen suhteen rauha.
Cherica on yhä kanssani Chancellorin kautta.
Hänen perintönsä on jäänyt elämään.
Hänen elämänsä ei ollut turha eikä kuolema ollut turha.
Murhatutkijat saivat tiedon 15.12.1999, -
että Carruth oli motellissa.
Hänet löydettiin Toyotan tavaratilasta motellin parkkipaikalla.
Oikeudenkäynnissä kyse ei ollut Chericasta vaan Raesta -
ja hänen riettaasta elämäntyylistään.
Aivan kuin ydin olisi unohtunut. Joku oli menettänyt henkensä.
Hän odotti innokkaasti täyttävänsä 25.
Hänellä oli toiveita ja odotuksia elämältä, suunnitelmia lapselleen.
Tämä katala rikos riisti ne kaikki häneltä.
Oli hyvä, että Cherica piti raskauspäiväkirjaa.
Hän kirjoitti yksityiskohtaisia muistiinpanoja.
Oli monta mainintaa, miten Rae oli pysäyttänyt auton syrjäseudulla.
Hän uskoi jonkun käyneen hänen asunnossaan.
Van Brett Watkins todisti -
miten Rae oli palkannut hänet ampumaan Cherican.
Cherican ääni puhui haudastakin.
Vastaaja on syyllinen seuraaviin: -
ampuminen kohti ajoneuvoa, jossa ihminen, -
aseen käyttö aikomuksena tappaa syntymätön lapsi, -
salajuonittelu aikomuksena murha.
Syytön ensimmäisen asteen murhaan.
Uskon, että anteeksianto on valinta, ei tunne.
Joinakin päivinä minun piti tehdä se valinta tuhansia kertoja päivässä.
Rukoilen, että hän tunnustaa ja tekee parannuksen, -
sillä Jumala voi koskettaa hänen elämäänsä kautta monia muita.
Mutta jos hän ei ikinä tee sitä eikä pyydä minua antamaan anteeksi, -
kyse ei ole hänestä vaan Chancellorista.
Minne? - Valkoiselle penkille.
Hän on hymyillyt syntymästä asti. Hän hymyili silloinkin.
Hän on mahtava.
Jos joku ympärilläni epäilee, -
onko Jumalaa olemassa ja onko Hän hyvä, hän näkee sen Chancellorissa.
Hei, äiti-enkeli! - Heippa.
Hän on ihmepoikani.
Jumala oli kaiken sen keskellä, -
sillä Hän auttoi Chericaa ajamaan autoa, vaikka hänessä oli neljä luotia.
Hän tuuttasi torvea. Hän soitti apua.
Hän pystyi pääsemään sairaalaan synnyttämään lapsen.
Hän pystyi elämään 28 päivää.
Siinä Jumala ja enkelit paiskivat ylitöitä.
Hän lupaa, ettei Hän ikinä jätä eikä hylkää meitä. Eikä Hän ole.
Olen kiitollinen, todella kiitollinen.
Chericaa ei haudattu. Hänet istutettiin. Hän kasvaa ja kasvaa ja kasvaa.
RAE CARRUTHIN ON MÄÄRÄ VAPAUTUA VUONNA 2018.
HÄN VÄITTÄÄ YHÄ OLEVANSA SYYTÖN.
On ihmeellistä, että äiti pystyy hymyilemään.
Että hänen silmissään on ilo ja valo.
Katsellessani äskeistä mietin, pystyisinkö minä samaan.
Antaisinko anteeksi vai janoaisinko kostoa?
Miettisinkö, miten voisin satuttaa sitä, -
joka vahingoitti tytärtäni ja tappoi hänet?
Ja tappaessaan tytärtäni esti lasta kohdussa saamaan happea,
ja tämä vammautui pysyvästi.
Miten käsitellä sitä? Miten tehdä se, mitä äiti teki?
Raamatussa on tiettyjä periaatteita. Lasketaan niistä perustus.
Ensimmäinen on Matt. 6, Jeesuksen sanat.
Hän oli juuri lausunut Isä meidän -rukouksen.
Hän opettaa, miten rukoilla, mutta myös, miten elää. Matt. 6:14―15: -
"Sillä jos te annatte anteeksi ihmisille heidän rikkomuksensa, -
niin teidän taivaallinen Isänne myös antaa teille anteeksi; -
mutta jos te ette anna ihmisille anteeksi, -
niin ei myöskään teidän Isänne anna anteeksi teidän rikkomuksianne."
Matt. 18:ssa Hän kertoo vertauksen Taivasten valtakunnasta.
Joku oli hurjasti velkaa kuninkaalle.
Hän pyytää kuninkaalta velkaa anteeksi. Kuningas antaa anteeksi.
Toisella palvelijalla oli velkaa tälle, joka sai anteeksi.
Hän kysyy: "Antaisitko anteeksi?" Hän ei saa anteeksi.
Häntä vaaditaan maksamaan.
Jeesus sanoo tässä vertauksessa jotakin uskomatonta.
Hän sanoo, että Taivasten valtakunta on tällainen.
Hän puhuu valtakunnan periaatteista.
Ne löytyvät Matt. 18:34―35:stä: -
"Ja hänen herransa vihastui ja antoi hänet vanginvartijan käsiin, -
kunnes hän maksaisi kaiken, minkä oli hänelle velkaa.
Näin myös minun taivaallinen Isäni tekee teille, -
ellette anna kukin veljellenne sydämestänne anteeksi."
Kun pitää kiinni anteeksi- antamattomuudesta, kiduttaa itseään.
Aina kun muistaa sen, aina kun se tulee mieleen, -
tulee taas kerran vihaiseksi ja katkeraksi.
Menettää elämää, kiduttaa itseään.
Eikä se ikinä parane.
Se itse asiassa pahenee. Tapahtumat suurenevat ajan myötä.
Siinä prosessissa katkeruus tunkeutuu syvälle olemuksessa.
Ei pysty enää nauttimaan asioista, joista ennen nautti.
Jeesus kertoi, mitä silloin tapahtuu.
Meidät kirjaimellisesti luovutetaan kidutettavaksi, -
kunnes tajuamme, että ainoa henkilö, jota satutamme, on minä itse.
Se, joka vahingoitti ja teki väärin, on jo kaukana.
Hän ei ole läsnä kokemassa tuskaasi -
eikä kostosi kohteena. Hän on lähtenyt ajat sitten.
Vahingoitat vain itse itseäsi.
Kun näemme Sandran ja valon hänen silmissään, kysymme: "Miten?"
Hän sanoi sen. Anteeksianto ei ole tunne. Se on valinta.
Hänen piti valita se tuhat kertaa päivässä.
Hän sanoi niin. "Tuhat kertaa päivässä, -
joka päivä, kunnes sain läpimurron ja todella annoin anteeksi."
Sitten hän sanoo jotakin uskomatonta.
"Toivon, että hän löytää pelastuksen ja kääntyy.
Toivon, että hän pääsee taivaaseen."
Se on uskomatonta. Se on anteeksianto, jota Jeesus tarkoittaa.
Silloin kun ihmisellä on se, hänellä on se sama ilo ja kiitollisuus.
Hänellä on se sama elämä, joka Sandralla on.
Voit saada sen, jos annat anteeksi sydämestäsi.
Se ei ole tunne. Aluksi se on vain tahdon asia.
"Valitsen noudattaa Jeesuksen käskyä. Annan anteeksi.
Montako kertaa? Seitsemän kertaa seitsemänkymmentä. Teen sen.
Vaikka joka päivä, kunnes saan läpimurron ja vapaudun.
Kunnes ajatus siitä ei enää satuta eikä kiduta.
Voin elää kiitollisena siitä, mitä Jumala on tehnyt minulle.
Voin elää Taivaan valtakunnassa.
Seuraavaksi: sähköyhtiön metsuri putosi katolta ja meni taivaaseen.
Minut vietiin Jumalan valtaistuinsaliin.
Se oli hyvin todellista.
Kaikki oli valkoista. Valkoistakin valkoisempaa.
Kuulemme, mitä muuta hän näki ja kuuli ennen kuin palasi maan päälle.
MENKÄÄ JA TEHKÄÄ KAIKISTA KANSOISTA OPETUSLAPSIANI.
CBN 50 VUOTTA.
Alussa loi Jumala taivaan ja maan.
Ja kaikki oli sangen hyvää. Hän teki ihmisen yhteyteensä.
Ja elämään toinen toisensa kanssa perheenä.
Vaikka Hän rakasti jokaista kansaa, kieltä ja heimoa, -
käännyimme pois Hänen rakkau- destaan. Synti erotti meidät Hänestä.
Mutta Hän ei unohtanut meitä. Kristus jätti taivaan meidän tähtemme.
Hänet ristiinnaulittiin syntiemme tähden.
Mutta Hän nousi kuolleista ja elää tänä päivänä.
Jeesus tulee takaisin. Odotamme innokkaasti sitä päivää.
Siihen saakka kerromme Jumalan rakkaudesta englanniksi, -
saksaksi, portugaliksi, jaavaksi, -
jotta jokainen oppisi tuntemaan Vapahtajamme Jeesuksen.
Se on missiomme, sydämemme kaipuu ja tulevaisuutemme.
CBN ― ENSIMMÄISET 50 VUOTTA
Donna Moncriefiä käskettiin varautumaan miehensä hautajaisiin.
Rick oli koomassa pudottuaan pahasti. Siitä on 18 vuotta.
Rick kertoo yhä ihmeellisestä parantumisestaan -
ja käynnistään taivaassa.
Syyskuussa 1996 hurrikaani Fran iski Etelä- ja Pohjois-Carolinaan.
Sähköyhtiön metsuri Rick Moncrief -
kutsuttiin raivaamaan sähkölinjoja Pohjois-Carolinassa.
Hän oli katolla vapauttamassa sähkölankaa kaatuneen puun alta, -
kun lanka katkesi. Hän putosi pää edellä ajotien betonilaatalle.
Hänet lennätettiin sairaalaan. Donna- vaimon piti varautua pahimpaan.
Pelkäsin ja olin tosi huolissani.
Mietin, miten pystyisin yksin huolehtimaan kolmesta tyttärestä.
Olin liian nuori leskeksi. Sellaisia ajatuksia pyöri mielessäni.
Rickiltä oli murtunut useita kylkiluita. Aivoissa oli verenvuotoa.
Hän vajosi pian koomaan.
Hän oli hengityskoneessa ja muuta.
Minä vain katselin häntä. Luulen, että olin šokissa.
En voinut uskoa tapahtunutta. Voi vain odottaa, sanoivat lääkärit.
Uskoin rukoukseen. Tiesin, että Jeesus on Parantaja.
Mutta itsestäni en löytänyt voimaa rukoilemiseen.
Muut uskovat ja ystävät rukoilivat puolestani ja Rickin puolesta, -
että selviytyisimme.
Rukous jatkui. Viidentenä päivänä Rick ei vieläkään reagoinut.
Tai siltä ainakin vaikutti.
Minut vietiin Jumalan valtaistuinsaliin.
Se oli todellisempaa kuin sinä. Hyvin todellista.
Kaikki oli hyvin valkoista. Valkoistakin valkoisempaa.
Makasin kasvoillani Herran edessä.
Näin Hänen jalkansa. Ne olivat kuin hehkuvaa vaskea.
En nähnyt Hänen kasvojaan, mutta Hän kysyi: "Mitä haluat, että teen?"
Kuulin yhä uudelleen: "Kenen raportin uskot?"
"Uskotko Herran vai lääkärien raportin?"
Sanoin: "Haluan elää ja julistaa Herran sanaa."
Hän nousi ylös, taputti käsiään ja sanoi: "Riittää."
Sillä hetkellä aloin välittömästi herätä koomasta.
Lääkärit eivät uskoneet Rickin palaa- van ennalleen. Hän ja Donna uskoivat.
Minulle sanottiin: "Olet maailman onnekkain, kun heräsit koomasta.
Toivut iskusta hieman, mutta kestää vähintään 60 kuukautta, -
viisi vuotta, ennen kuin toivut niin, että terveytesi on 40 % entisestä.
Sanoin: "Kuulkaa, lääkäri. Kunnioitan teitä, -
mutta se ei kestä niin kauan. Herra toimii nopeasti."
Rick luki Psalmeja.
Hän ja Donna rukoilivat ystävien ja sukulaisten kanssa.
Uskoimme parantumiseen. Hänen haavainsa kautta olemme paratut.
Hänen terveytensä koheni joka päivä.
Jo 27 päivän päästä Rick oli parantunut 95-prosenttisesti.
Palasin täysipäiväisesti töihin sähköyhtiöön alkuvuonna 1997.
Mieleeni tulee kiitollisuus. Kun sydämessämme on hätä, -
Jumala kuulee meitä. Hän on uskollinen.
Taitavat lääkärit sairaaloissa tekivät hienoa työtä, -
mutta Jumalan rakkaus, armo ja myötätunto minua kohtaan on se, -
minkä ansiosta tänään elän. Onnettomuudesta on nyt 18 vuotta.
Rick siirtyi myöhemmin pastoriksi.
Hän vaalii hetkiä vaimon ja perheen parissa.
Hän kiittää Jumalaa päivittäin ihmeellisestä parantumisesta.
Joka päivä on uskomaton. On aina niin paljon, mistä voi kiittää.
Kiitän siitä, että voin tänään paremmin kuin eilen.
Kiitän, että olen jalkeilla.
Kiitän, ettei minulla ole tänä aamuna kovaa päänsärkyä.
Kiitän, että saan hengittää itse ilman konetta.
Olen kiitollinen.
Sitä tuollainen teettää. Tajuaa, mitä siunauksia elämässä on.
Jumala tekee ihmeitä. Ei vain Rickin elämässä.
Monilla on rukouspyyntöjä. Rukoilemme puolestanne kohta.
Ensin rohkaisemme uskoanne lukemalla kiitosaiheita. Gordon.
Bob Massachusettsista oli nostanut 170 kilon taakan, -
venäyttänyt selkänsä ja vaurioittanut välilevyjään.
Asteikolla 1―10 kipu oli 15.
Terry oli sanonut Klubi 700 -ohjelmassa tammikuussa: -
"Jonkun välilevy on vaurioitunut ja tosi kipeä.
Jumala parantaa sen. Tuo kauhea kipu helpottaa.
Syvä kipu helpottaa."
Minä sanoin: "Jonkun luu rappeutuu. Sinulla on jatkuvia kipuja.
Jumala parantaa sinut. Saat uuden luun.
Hän suoristaa kaiken Jeesuksen nimessä."
Bob kuuli sen. Kipuja ei ole ollut sen jälkeen.
Hän kiittää Jumalaa ihmeestä.
Tässä on toinen ihme.
Ruthilla Kaliforniasta todettiin keuhkoahtaumatauti.
Keuhkot toimivat enää 15-prosenttisesti.
Hänen puheensa kuulosti sammakon kurnutukselta.
Hän tarvitsi lisähappea ympäri vuorokauden. Ei päässyt ulos.
Hän oli keuhkosiirtolistalla.
Viime kuussa Gordon lausui tiedon sanat: -
"Sinulla on keuhkoahtaumatauti. Kuin rinnallasi olisi tiiliskiviä.
On vaikea hengittää. Jumala paransi sen.
Hengitä syvään, niin huomaat, että olet parantunut.
Samalla hetkellä Ruthin hengitys vapautui ja ääni palasi.
Kiitos Jumalalle! Se on ihme!
Lääkärit sanovat, että keuhko- ahtaumatauti on parantumaton.
Lääkärit sanovat, ettei voi tehdä mitään, jos luut alkavat rappeutua.
Kun välilevyt luiskahtavat, ei ole parannuskeinoa.
Joskus he puhuvat leikkauksesta, mutta he eivät takaa tuloksia.
Tunnen jonkun, joka voi taata tulokset. Jumala Kaikkivaltias.
Hänelle ei mikään ole mahdotonta.
Mietipä, miten iso on "mahdottomuus".
Miten leveä ja syvä se on?
Jos kerran mikään ei ole mahdotonta, silloin kaikki asiat ovat mahdollisia -
sille, joka uskoo.
Miten sitten voi saada sellaisen uskon?
Tiedän, että se on vaikeaa, jos on sairaalavuoteessa, -
hengityskoneessa letkuissa.
On kaikenlaista. Kuulee koneen tasaisen pumppauksen.
EKG-laite käy tasaisesti.
Miten rukoilla ja miten saavuttaa olotila, että uskoo Herran raportin?
Kuulit, mitä Rick sanoi. Häntä auttoi kiittäminen.
Hän alkoi kiittää Herraa hengityksestä.
Hän alkoi kiittää Herraa kaikesta.
Älä kiitä Häntä sairaudesta. Se ei ole Hänestä.
Kiitä Häntä Jeesuksesta. Kiitä Häntä rististä.
Kiitä Häntä, sillä Hänen haavainsa kautta olet parantunut. Kiitä siitä.
Kun tulee täyteen kiitosta, Hän nousee valtaistuimelle siinä
Hänen läsnäolonsa laskeutuu.
Muut asiat hälvenevät. Astut todella Jumalan valtaistuinsaliin, kuin Rick.
Kuulet Hänen äänensä ja tunnet Hänen läsnäolonsa.
Siinä tilanteessa kaikki on mahdollista.
Terry ja minä rukoilemme kanssasi. Rukoilemme yhdessä sopien.
Jeesus sanoi: "Jos kaksi tai useampi yhdessä sopien rukoilee, -
minun Isäni taivaassa tekee sen."
Me sovimme yhdessä. Laske uskossa kätesi -
sairaan paikan päälle.
Jos vaivaa on koko kehossasi, laita kätesi pääsi päälle.
Pyydä ympärillä olevia rukoilemaan.
Uskotaan ja kiitetään Häntä elämästä.
Kiitetään Häntä Jeesuksesta.
Uskotaan, että kaikki on mahdollista. Rukoillaan.
Herra, tuomme eteesi ihmisten tarpeet. He laskevat kätensä -
sairaiden paikkojen ylle.
Rakkaat tulevat ja laskevat kätensä heidän päälleen.
Kokoonnumme yhdessä sopien ja julistamme, -
että kaikki on mahdollista.
Ylistämme ja kiitämme Sinua -
elämästä, hengityksestä, antamastasi henkäyksestä.
Kiitämme Sinua Jeesuksesta.
Kiitos, että Hänen haavojensa kautta olemme parantuneet.
Pyydämme, että läsnäolosi valtaa -
heidän kehonsa ja ympäristönsä. Täytä huone kirkkaudellasi, Herra.
Rukoilemme yhdessä sopien ja sanomme ääneen: -
"Tule terveeksi Jeesuksen nimessä."
Jollakin on vakava munuaissairaus.
Se on hyvin kivulias, etenkin oikea munuainen. Jumala parantaa sinut.
Hän palauttaa munuaistoiminnot. Hän ottaa pois syövän.
Jeesuksen nimessä. Ota vastaan, usko se. Se on sinua varten.
Usko. Terry.
Jollakin on valtavat nivelkivut. Jumala parantaa. Tunnet lämmön.
Kipu helpottaa. Vapaudut. - Kiitos, Jeesus, siitä mitä olet tehnyt.
Jos Jumala kosketti, kerro siitä meille.
Lopuksi Jaak. 5:16: "Tunnustakaa siis toisillenne syntinne -
ja rukoilkaa toistenne puolesta, että te parantuisitte."
Jos haluat keskustella jonkun kanssa, joka välittää, -
soita rukouspalvelijoillemme.
Soita paikalliseen toimistoomme.
Suomennos: Marianne Tenetz