Klubi 700
Craig Demartino kuvailee vuorikii- peilyä harkitun riskin ottamiseksi.
Se oli vuosia hänen toinen luontonsa ja auttoi seikkailunhaluun.
Se oli viedä hänen henkensä.
Craig oli taitava vuorikiipeilijä.
Hän aloitti kaksikymppisenä ja näki heti, että tämä oli hänen juttunsa.
Asiat loksahtivat paikoilleen heti ensimmäisellä kerralla.
Ymmärsin heti, mitä tehdä, minne päin liikkua, miten korjata liike.
Hän muutti Coloradoon voidakseen kiipeillä Kalliovuorilla.
Hän sanoo, että vaikean vuoren voittaminen on riskin arvoista.
Kiipeily on riskinhallintaa.
Riski yritetään aina minimoida ja saada se toimimaan hyväksesi.
Se on ongelmanratkaisua, jossa tavoite on kiivetä tehokkaasti.
Vuonna 2002 Craig oli kuolla kiipeillessään Steven kanssa.
Craig kiipesi kallion huipulle ja valmistautui laskeutumaan alas.
Sillä välin Steve irrotti itsensä turvaköydestä kallion juurella.
Craig putosi yli 30 metriä.
Tarkistin kaiken, irrotin valjaat ja nojasin taaksepäin.
Silloin aloin pudota.
Craig paiskaantui alla oleviin kiviin. Luita ja nikamia murtui.
Oikeasta jalasta katkesi valtimo.
Taistelu elämästä alkoi.
Menetin paljon verta. Jalkani olivat muussia.
Olimme kaukana kaikesta. Olin pa- hassa jamassa ja piti päästä pois.
Yritimme miettiä, miten toimia.
Steve soitti hätänumeroon, ja siitä alkoi valtava pelastusoperaatio.
Vei viisi tuntia saada Craig helikopterilla sairaalaan.
Lääkärit eivät antaneet Craigin vaimolle Cindylle juurikaan toivoa.
Aloin ymmärtää, että hän ei ehkä edes selviäisi.
Se oli todella kova paikka.
Craig leikattiin kiireesti ja oli 5 päivää teholla hengityskoneessa.
Hänen niskansa ja kylkiluut olivat murtuneet.
Keuhkot olivat puhjeneet ja nikamat ja jalat pirstaleina.
Kipu tuli aaltoina ja meni ohi tullakseen taas kohta takaisin.
Kipu oli niin kova, että halusi vain oksentaa ja olla puhumatta.
Näytti siltä, että seikkailut oli nyt seikkailtu.
Aloin miettiä, miksi tämä tapahtui ja mitä minun tulisi tehdä.
Olin nyt täysin yllättäen vakavasti loukkaantunut.
Elämäni ei ollut ollenkaan niin kuin olin kuvitellut sen olevan.
Voisinko enää kävellä, nousta sängystä tai pyörätuolista?
Elämä muuttui kokonaan.
Harrastusten ja perheen sijaan tuli kipu ja epävarmuus.
Craig oli kristitty, mutta Herra ei ollut ensimmäisellä sijalla.
Sairaalassa Craig löysi kristillisen kirjan.
Hän luki sen päivän kohdalta, jolloin onnettomuus sattui.
Siinä luki: miten pitkälle Herran täytyy mennä saadakseen huomiosi?
Silloin huomasin ajattelevani Herran asemaa elämässäni.
Oliko Hän ensimmäisellä sijalla?
Siinä ja silloin Craig antoi tilan- teensa ja elämänsä Herralle.
Päätin juosta Herran luo, sillä en pystynyt asialle mitään itse.
Tämä on niin syvä kuoppa, etten pääse sieltä omin avuin.
Tee Sinä jotakin tälle, auta minut tämän läpi.
Hän on siitä asti tuonut elämääni juuri oikeat ihmiset.
Herra piti lakkaamatta huolta.
Cindy kääntyi myös Jumalan puoleen.
Ennen onnettomuutta Herra oli kuin asuste, sillä en tarvinnut Häntä.
Onnettomuus teki Herrasta elämäni keskipisteen.
Tarvitsen Häntä, sillä en selviä tästä ilman Häntä.
Uutinen Craigin onnettomuudesta levisi maailmalle.
Craigin kristitty työnantaja pyysi rukoilemaan Craigin puolesta.
Kristuksen ruumis ulottuu kauas.
Siitä rohkaistuu.
Saa huomata, että niin moni rukoilee puolestasi.
Craigin toipuminen oli kivulias ja kesti pitkään.
Myöhemmin jalka piti amputoida polven alapuolelta.
Hän sanoo, että Jumala oli Hänen kanssaan joka hetki.
Herra on ollut kanssani kallionkielekkeeltä tähän hetkeen.
Mikä lahja tämä on! Kipu on lahja ja paraneminen on lahja.
Perheeni ja elämäni on lahja, kaikki nivoutuu yhteen.
Saan olla nöyrä ja kiitollinen ja kiittää Herraa joka päivä.
Olen siunattu. Katson elämääni ja näen, mitä Herra on tehnyt.
Se saa minut nöyräksi ja kiitolliseksi Herraa kohtaan.
Craig jatkaa kiipeilyä tekojalan ja erityiskengän avulla.
Hän on kiivennyt Amerikan parhaita vuoria onnettomuuden jälkeen.
Kirjassaan "Putoamisen jälkeen", Craig ja Cindy ―
kertovat olevansa Herralle kiitollisia ylä-ja alamäistä.
Hän antaa näiden asioiden tapahtua hyvästä syystä.
Se vetää meitä Jeesuksen puoleen.
Jos voisin muuttaa kaiken, en usko, että olisin oppinut läksyni.
Vammani myötä olen saanut nähdä, mitä Herra pystyy tekemään.
Ilman sitä en olisi tullut tuntemaan Herraa syvällisesti.
Rakastan tuota syvällisyyttä.
Se on kiehtovaa ja ihmeellistä, enkä halua muuttaa sitä ikinä.
Craig ja Cindy löysivät kärsimyksen kautta uuden, syvän suhteen ―
Jeesuksen kanssa.
Voimme kysyä, miksi hyville ihmisille sattuu pahoja asioita.
Miksi tällaista tragediaa ja sattumanvaraisia tapahtumia?
Onko Herra kaiken takana?
Raamattu sanoo selvästi, että Herra on ohjelmoinut maailmaan sattuman.
Saarnaaja 9:11 sanoo:"Taas minä tulin näkemään auringon alla, ―
että ei ole juoksu nopsain vallassa, ei sota urhojen, ―
ei leipä viisaitten, ei rikkaus ymmärtäväisten
eikä suosio taitavain vallassa vaan aika ja kohtalo kohtaa kaikkia."
Craig oli taitava kiipeilijä.
Mutta se ei taannut suosiota, vaan hänet kohtasi aika ja kohtalo.
Mies, jonka piti olla vastuussa turvaköydestä, oli tauolla.
Hän nojasi taaksepäin vain huoma- takseen, että turvaköyttä ei ollut.
Onko Herra vastuussa siitä? Mielestäni ei.
Hänet kohtasi aika ja kohtalo.
Ne kohtaavat meidät kaikki, ja se on osa Jumalan suunnitelmaa.
Meidän tulee ymmärtää se.
Kun jotakin pahaa sattuu, emme suhtaudu kovin positiivisesti.
Jos se sattuu jollekin toiselle, se on Herran tuomio jostakin.
Jos se sattuu meille, se on vain jonkinlainen testi.
Emme huomaa sattuman osuutta.
Joskus se on meille suosiollinen ja joskus ei.
Voimme oppia filistealaisilta.
1. Sam. 6 kertoo, että he olivat vieneet liitonarkun.
He olivat voittaneet israelilaiset.
Silloin heille sattui yhtenään kaikkea pahaa.
He miettivät, voisiko se johtua Herran tuomiosta vai sattumasta.
"Ja ottakaa Herran arkki ja asettakaa se vaunuihin ―
ja pankaa ne kultakalut, jotka annatte hänelle hyvitykseksi, ―
lippaaseen sen viereen, ja lähettäkää se menemään."
He antoivat sattuman ratkaista.
"Ja sitten katsokaa: jos hän menee omaa aluettaan kohti, ―
...niin on hän tuottanut meille tämän suuren onnettomuuden.
Mutta jos ei, niin tiedämme, ettei hänen kätensä ole meihin koskenut.
Se on silloin tapahtunut meille sattumalta."
Filistealaiset saivat tietää, että heitä oli kohdannut Herran tuomio.
Craig ja Cindy oppivat sen totuuden, ―
että kärsimykset vievät meidät lähemmäksi Jumalaa.
Hän varoittaa meitä pitämästä menestystä omana ansionamme.
On vaarallista ajatella niin.
Emme annakaan Jumalalle kuuluvaa kunniaa Hänelle, vaan itsellemme.
Kärsimysten keskellä tunnemme taas vetoa Herraan.
Paavali tiesi kaiken tämän.
Tämän suuren lähetystyöntekijän oli Jumala kutsunut.
Hänellä oli viesti Herralta ei-juutalaisille. Hän kärsi.
Hän joutui vankilaan, hänet hakattiin, hän haaksirikkoutui.
Hän eli puutteessa, ilman ruokaa.
Kaikki tämä, jotta hän voisi julistaa ilosanomaa.
Hän iloitsi siitä, aivan kuten Craig ja Cindy tänä päivänä.
Miksi? Koska he kasvoivat lähemmäksi Herraa ―
ja oppivat tuntemaan Hänet.
Paavali sanoi Hänestä näin Filippiläiskirjeessä 3:10: ―
"Tunteakseni hänet ja hänen ylös- nousemisensa voiman ja hänen ―
kärsimyksiensä osallisuuden tullessani hänen kaltaisekseen ―
samankaltaisen kuoleman kautta."
Ihminen tuntee ainutlaatuista yhteyttä toiseen yhdessä kärsiessä.
Ihmisillä, jotka ovat kärsineet yhdessä, on erityinen side.
Sitä ei voi tajuta, ellei ole kärsinyt Hänen kanssaan.
Silloin haluaa Hänen tahtonsa tapahtuvan, ei meidän.
Jumala oli Craigin ja Cindyn elämässä toisella sijalla.
Cindy kutsui häntä "asusteeksi".
Kärsimykset muuttavat asian.
Herra ei ole enää toisella, vaan ensimmäisellä sijalla.
Ymmärrämme, mitä Jeesus koki.
Ymmärrämme Getsemanen rukouksen.
"Ei minun tahtoni, vaan Sinun. Isä, menköön tämä malja ohitseni, -
mutta ei niin kuin minä tahdon, vaan niin kuin sinä.
Anna sinun kirkkautesi tulla esiin minussa."
Paavali jatkaa tästä 2. Korinttilaiskirjeen luvussa 1.
"Kiitetty olkoon meidän Herramme Jeesuksen Kristuksen Jumala ―
ja Isä, laupeuden Isä ja kaiken lohdutuksen Jumala, ―
joka lohduttaa meitä kaikessa ahdistuksessamme, ―
että me sillä lohdutuksella, jolla Jumala meitä itseämme lohduttaa,
voisimme lohduttaa niitä, jotka kaikkinaisessa ahdistuksessa ovat."
Kaikilla niillä, jotka ovat kärsi- neet, on annettavaa niille, ―
jotka kärsivät nyt vuorostaan.
Tätä on Herran kirkkaus. Kun on kärsinyt yhdessä Hänen kanssaan, ―
pystyy lohduttamaan muita merkityksellisellä tavalla.
Jos kärsit tällä hetkellä, älä syytä Jumalaa siitä.
Katso Häneen uskosi alullepanijana ja viimeistelijänä.
Hän on lohdutuksen Jumala.
Hän ei ole kärsimyksesi takana, vaan sen ratkaisun takana.
Kun käännyt Hänen puoleensa, kuten Craig ja Cindy, Hän on kanssasi.
Anna psalmin 23 olla mottosi.
"Vaikka minä vaeltaisin pimeässä laaksossa, ―
en minä pelkäisi mitään pahaa, sillä sinä olet minun kanssani."
Häntä kohti pyrimme, olemaan Hänen kaltaisiaan.
Hän on mukana vaikeuksissamme. Hän on kaiken lohdutuksen Herra.
Tajuamalla tämän saat viisautta. Ennen kaikkea saat Hänet.
Saat tuntea Hänet.
Jos tarvitset rukousta ja lohdutusta, haluamme auttaa.
Meillä on 24/7 rukouspalvelu. Haluamme rukoilla kanssasi.
Haluamme kaiken lohdutuksen Herran tulevan luoksesi.
Jos tarvitset Häntä, meillä on kunnia rukoilla kanssasi. Soita.
Myöhemmin tapaamme naisen, joka kaatui portaat, kun polvi petti.
Kipu oli niin kova, etten saanut jalkaani suoraksi.
Siihen sattui niin, että halusin vain kuolla.
Pian näet, kuinka hänen rukoukseensa vastattiin saman tien.
Kannamme mukanamme menneisyyden painolastia.
Se vaikuttaa kaikkeen ja kaikkiin elämässämme.
Se kulkee aina mukanamme ja estää meitä saavuttamasta onnea.
Jumala ei tarkoittanut meidän elävän menneisyyden vankeina.
Voit vapautua painolastistasi.
Jumalan anteeksianto johtaa uuteen, muuttuneeseen elämään.
Sherry Decosta rakasti ratsastamista, vaikka se sattui.
Lopulta kipu oli niin kova, ettei hän voinut enää ratsastaa.
Äitini kasvoi hevosten kanssa, ja meillä oli myös hevosia.
Sherry on aina pitänyt ratsastami- sesta ja hevosten hoitamisesta.
Eräänä päivänä hän lähti taas ratsastamaan. Hän oli 15-vuotias.
Hevonen alkoi vikuroida.
Sherry hyppäsi pois hevosen selästä.
Hänen jalkansa vääntyi.
Käännyin kyljelleni.
Silloin aloin vain kirkua.
Pidin kiinni jalastani. Kipu oli todella kova.
Katselin ylös taivaalle, ja kaikki vain vilkkui silmissäni.
Kirurgi korjasi jalan. Sherry piti kipsiä lähes 2 vuoden ajan.
Polvi ei koskaan parantunut täysin, koska hän satutti sen uudestaan.
Sherryllä oli neljä leikkausta seuraavan 35 vuoden ajan.
Kipu jatkui.
Minulla ei enää oikeastaan ollut kierukkaa polvessa.
Olin sairastunut reumaan ja välillä niin kipeä, etten voinut liikkua.
Makasin polvi jäissä tyynyn päällä. En voinut hoitaa päivän asioita.
Joskus oli pakko, kivun uhallakin.
Uusin lääkäri kertoi, että on vain yksi ratkaisu: tekonivel.
Sherryllä ei ollut sairausvakuutusta.
Tiesin, että joutuisin tukeutumaan entistä enemmän perheeseeni.
Minulla olisi keppi ja rollaattori.
Viimeinen tikki oli kun Sherry vei tavaraa ulos asuntovaunustaan.
Rappujen viimeisellä askelmalla hänen polvensa antoi periksi.
Kipu oli niin kova, etten saanut jalkaani suoraksi.
Siihen sattui niin, että halusin vain kuolla.
Sherry raahautui suihkuun saadakseen apua tuskaansa.
Silloin romahdin.
Sanoin siinä ollessani: "Herra, tarvitsen parantumisen."
Hän pystyi hetken kuluttua liikku- maan asunnossa. TV oli päällä.
Ohjelmanvetäjä näytti Pat Robertsonilta, mutta nuoremmalta.
Pidin kättä oikean jalkani päällä, ja hän rukoili uskon rukousta.
Nainen pitää kättään polvella. Herra on juuri parantanut sen.
Tunsin yhtäkkiä syvää lämpöä ja rauhaa.
Sitten lämpö meni suoraan polveeni.
Olet parantunut. Näytä se tekemällä jotain, mihin et pystynyt.
Sinulle tapahtuu suuri ihme.
Sanoin: "Olen parantunut!"
Yhtäkkiä en tuntenut kipua.
Pystyin liikuttamaan jalkaani.
Hyppeleminenkään ei koskenut.
Huusin kaikille keittiössä: "Katsokaa!"
Sherry voi nyt ratsastaa ilman kipua polvessa.
Minua ei ole sattunut ollenkaan yli vuoteen.
Voin todistaa, että jos meillä on uskoa edes sinapinsiemenen verran ―
Jumala voi siirtää vuoria. Jumala parantaa sinut.
Hän paransi minut.
Jumala haluaa parantaa sinut.
Hän antaa anteeksi kaikki syntimme ja parantaa kaikki sairautemme.
Meillä on tässä rukousvastaus.
Judy kampasi hiuksiaan, kun hän huomasi kasvaimen korvansa takana.
Kasvain oli turvonnut, ja niin myös korva oli isontunut.
Kerran hän katsoi ohjelmaamme, kun sinä Gordon sait nämä tiedon sanat.
"Sinulla on kasvain. Se on oikean korvasi takana ja erikoinen.
Herra ottaa sen pois nyt."
Gordon rukoili ja Judy huomasi, että kasvain pieneni ja katosi.
Ylistys Herralle. Tässä on toinen.
Donnalla oli lannerankakanavan ahtauma ja reuma.
14.8.2013 hän heräsi kovaan kipuun ja niska "lukkiintui".
Myöhemmin hän katsoi ohjelmaamme.
Hän oli kysellyt Herralta: "Tunnetko minut?"
Terry sai nämä tiedon sanat: -
"Nainen seisoo keittiössään.
Herra tuntee ja näkee sinut. Asia, jota rukoilet, on jo tapahtumassa.
Hän kuuli rukouksesi."
Donna kokeili niskaansa ja tunsi Herran voiman menevän lävitseen.
Hän pystyi heti liikuttamaan niskaansa ilman kipua.
Kipu on poissa, eikä hänellä ole ollut ongelmia sen jälkeen.
Herra on ihmeiden Herra.
Saamme nähdä ihmeitä, jos uskomme Häneen kuin lapset.
Muistatko, miten uskoit vanhempiasi, kun olit pieni?
Uskoit heidän sanoihinsa.
Luota taivaalliseen Isään.
Kun Hän kertoo, että jotain tapahtuu, usko Häntä.
Jos epäilet, ala epäillä epäilyksiäsi.
Huomaa, että usko ilman epäilystä on avain ihmeisiin.
Luota siis Häneen. Nojaudu Häneen.
Sinä et pysty kaikkeen.
Ainakaan se ei riipu siitä, miten rukoilet tai mitä olet tehnyt.
Usko, että olet saanut syntisi anteeksi.
Jos uskot saaneesi syntisi anteeksi, sinulla on tarvitsemasi usko.
Rukoillaan. Wendy ja minä rukoilemme, rukoile sinäkin.
Osoituksena uskosta laita kätesi paranemista tarvitsevaan kohtaan.
Me rukoilemme ja sovimme yhdessä. Raamattu sanoo, jos kaksi tai ―
useampi sopii yhdessä koskien mitä tahansa, se tapahtuu.
Herra, tuomme eteesi yleisön -
ja pyydämme parantavaa voimaasi virtaamaan heidän kehoihinsa.
Kun ihmiset nyt huutavat puoleesi, me yhdymme heidän rukoukseensa.
Laitamme kätemme kipeän paikan päälle ja sanomme: "Parane."
"Palaa ennalleen nyt, Jeesuksen nimessä."
Jollain on kipua hankalassa paikassa, keskellä selkää.
Ja kun sanoin tuon, pääsit vapaaksi kivusta.
Tunnet lämpöä selkärangassa, Herra on parantanut sinut.
Hän palautti terveytesi, Jeesuksen nimessä.
Nouse ylös ja tee, mitä et pystynyt tekemään ennen. Kipu on poissa.
Olet vapaa, Jeesuksen nimessä.
Herra, kosketat nyt lantioita.
Laita kätesi kipeään kohtaan.
Herra vapauttaa parantavan voimansa lantioosi, ja se tuntuu hyvältä.
Jollain on niskakipua oikealla puo- lella. Se sattuu korvassa asti.
Herra parantaa sen kokonaan.
Jollain on poskionteloihin liittyen migreeniä. Herra parantaa.
Hän ottaa pois tulehduksen ja migreenin syyn.
Jeesuksen nimessä, olet parantunut.
Vastustamme sairautta Jeesuksen nimessä. Lähde hänestä nyt.
Kiitämme sinua, Herra, sillä olet Parantajamme.
Se on nimesi ja luonteesi.
Otamme Sinut vastaan, ja samalla otamme vastaan parantumisen.
Kiitos siitä, Jeesuksen nimessä. Aamen.
Jos Herra on koskettanut sinua, haluamme jakaa tarinasi.
Kun rukoilin lantioiden puolesta, tarkoitus oli mainita polvet myös.
Sitten katsojien sähköposteja.
Stan kirjoittaa saaneensa näyn maaliskuussa 2013.
"Jeesus antoi minulle listan asioita jaettavaksi uskovien kanssa.
Olen saanut uusia näkyjä, joissa Hän kysyy: "Milloin aloitat?"
En ole pappi, mutta Hän haluaa, että opetan ja jaan ilosanomaa.
Mitä minun tulisi tehdä?"
Helppoa! Sinun tulisi aloittaa.
Sinusta tuntuu, että sinun pitäisi olla pappi.
Luulet, ettet riitä, sillä papiston mukaan näin on. Se ei ole totta.
Raamatussa ei sanota niin.
Se sanotaan Efesolaiskirjeen 4. luvussa Paavalin sanoin.
"Ja hän antoi muutamat apostoleiksi, toiset profeetoiksi ―
toiset evankelistoiksi, toiset paimeniksi ja opettajiksi, ―
tehdäkseen pyhät täysin valmiiksi palveluksen työhön, ―
Kristuksen ruumiin rakentamiseen."
Meidät on kutsuttu olemaan kuin Jeesus.
Meidät on kutsuttu osaksi kuninkaallista papistoa.
Raamattu sanoo näin. Jos siis Jeesus ilmestyy sinulle ―
ja kutsuu sinua palvelemaan, tee niin, kerro muille.
Kerro niille, jotka eivät tunne Häntä, niin saamme ihanan sadon.
Lopetamme Kol. 4:2 sanoihin: ―
"Olkaa kestäväiset rukouksessa ja siinä kiittäen valvokaa."
Meidän kaikkien puolesta, Herra siunatkoon sinua. Ensi kertaan.
Kun haluat puhua jollekin, joka välittää, -
rukouspalvelijat ja sielunhoitajat päivystävät puhelinlinjoilla.
Soita tai kirjoita rukouspalvelijoillemme.
Suomennos: Sonja Holappa