o
KLUBI 700
Randy Shankle oli poliisina 17 vuotta,
ja ylpeä kunniakkaasta työstään. Eräänä yönä Randy oli heittää -
kaiken menemään ja oli ottaa lain omiin käsiinsä.
23. joulukuuta, 2004.
28-vuotiaan Carrie Shanklen piti tulla vanhempien luo ennen joulua -
jätettyään lähestymiskielto- anomuksen poikaystävästään,
joka oli hakannut hänet.
Hän kertoi tästä isälleen Randy Shanklelle.
Ennen puhelun lopettamista Randy kuuli ovikellon. Ei ole varmaa,
kuka siellä oli tai mitä tapahtui, mutta Carrien elämä päättyi siihen.
Menin suoraan huoneeseen, jossa Carrien ruumis oli.
Hän oli hengityslaitteessa. Kohotin hänen silmäluomea.
Paikalla oli silloin sairaanhoitaja.
Käskin ottaa kaikki piuhat pois. Sanoin hänen olevan poissa.
Kerroin hänelle olevani isä.
Menin hänen luokseen. Pitelin häntä jutellen:
"Voi, minun Carrieni..."
"Kaunis Carrieni, rakastan sinua. Olen niin pahoillani."
Viimein sain kuulla, että ruumista löytyi kokaiinijäämiä.
Poikaystävä oli huumekauppias, ja Randy piti häntä syyllisenä -
tyttärensä kuolemaan.
Pyysin lääkäriä tutkimaan hänet päästä varpaisiin -
ruhjeiden tähden. Tukkaa puuttui,
kaulassa oli tukah- duttamisjälkiä ja...
Randy oli ollut poliisina vuosia, erikoistuen huumepidätyksiin.
Hän tunsi huumeporukkaa,
ja puhui usealle heistä, selvit- täen omin päin Carrien tapausta.
Hän piti epäilyksiään totena:
poikaystävä oli iskenyt häneen "hot shotin" ovella.
Huumemaailmassa se on ruiskeannos kokaiiniseosta.
Aivot lakkauttavat kaiken toimintakyvyn.
Lääkäri sanoikin, että yliannostus oli -
viestittänyt aivoille valheen: "Olen tohjona."
Pakotettua seka-annosta ei juuri voi fyysisesti todistaa.
Näin Carrienkin kohdalla, ja pian tapaus raukesi.
Poikaystävä pääsi pälkähästä, mutta Randy oli täynnä vihaa ja kipua,
mikä vain kasvoi sadesäässä.
Olin valvonut päiviä, kun päätin, etten enää kestänyt enempää.
Saatoin vain ajatella tytärtäni märässä arkussa.
Randyn mielestä oli aika toimia.
Menin sänkyni luo -
ja aloin laittaa varusteita kuntoon, valmistua lähtöön.
Tiesin, että sinä yönä aiheuttaisin vahinkoa.
Menisin huumeluolaan, missä poikaystävä tapasi hengailla.
Vaimo yritti pysäyttää hänet.
Hänen ajatuksensa oli saatava toisaalle.
Hänet oli saatava viiden minuutin aikana toiseen paikkaan.
Patricia sai idean. Hän pyysi Randyn keittiöön katsomaan -
sinistä leikekirjaa poliisiansioistaan.
Hän käytti, sitä mitä olin tehnyt monien ihmisten auttamiseksi.
Hän toi sen eteeni ja sanoi, että olin auttanut niin monia,
ja olin yrittänyt auttaa Carrieta, eikä se ollut onnistunut.
Hän näytti ne, joita olin onnistunut auttamaan.
Aamun valjetessa Randy oli laittanut aseensa pois.
Silti hän kyseenalaisti Jumalaa epäoikeudenmukaisuudesta.
Mikä minun tilanteeni oli? Entä minun kipuni?
Missä minun apuni oli? Luulin Jumalan olleen Isäni.
Mitä oli tekeillä?
Silloin aloin ymmärtää, että kosto oli Hänen.
Hän näytti minulle, että -
viivästynyt oikeudenmukaisuus ei tarkoita sen eväämistä.
Hän hoitaisi kaiken parhain päin.
Hän näyttäisi, kuka on.
Carrien poikaystävä joutui vankilaan eri rikoksesta,
ja Randy kamppaili anteeksiannon kanssa.
Vain Jumala voisi auttaa minua. Minuun koski.
Olin kuullut ihmisten puhuvan anteeksiannosta.
Se ei tuntunut todelliselta. Minun oli ymmärrettävä se itse.
Muisto Jumalan armon kokemisesta auttoi siihen.
En osannut sanoa edes Jeesus. Pyysin alttarilla puhdistumista.
Hän muistutti minun olleen siinä alttarilla lähes tunnin -
ja kun nousin, sanoin: "Olen puhdas! Olen puhdistettu!"
Olin puhdistettu, koska olin saanut anteeksi.
Jumala sanoi, että tarvitsin sitä jälleen.
Ja tarvitsin sitä tuota miestä kohtaan.
Minun tuli haluta hänelle samaa puhdistumista.
Katkeruus uhriksi joutumisesta tai jonkun menettämisestä on kuin -
katkera juuri. Se tappaa, on syöpää pahempi.
Kuulostaa kliseiseltä, mutta siitä pääsee eroon -
luottamalla ja tottelemalla Herraa.
Kukaan ei voi auttaa sinua niinkuin Isäsi.
Kukaan ei voi auttaa sinua niinkuin Jumala.
Ehkä Randyn tavoin jotakin on tapahtunut elämässäsi,
mikä ei ollut oikein. Se ei ollut hyvä.
Ihmettelet, missä Jumala oli silloin.
Miksi hän Isänä salli sen tapahtua sinulle?
Miksi Hän antoi sen tapahtua jollekin perheenjäsenelle?
Sitten alat pitää kiinni omasta oikeudestasi.
Se aiheuttaa katkeran juuren.
Raamattu puhuu katkerasta juuresta, joka saastuttaa.
Se riistää rauhan ja ilon,
tuo ahdistusta, vihaa ja katkeruutta.
Elämällä ei ole tarkoitusta.
Mistä ulospääsy? Miten tästä voi vapautua?
Miten voi päästä taas siihen tilaan, että asiat selviävät jälleen -
Jumalan ja toisten kanssa.
Se mitä tapahtuu, kun koemme epäoikeudenmukaisuutta,
että meitä on kohdeltu väärin ja satutettu,
emmekä ole täysin antaneet anteeksi,
on että vihastumme monille, jotka eivät ole tehneet mitään.
Toistamme sitä, laitamme vahingon kiertämään.
Emme ole enää rakkaudellisia, vaan olemme täynnä vihaa.
Jeesus kertoi ällistyttävän vertauskuvan palvelijasta,
joka oli suuressa velassa kuninkaalle,
eikä voinut maksaa mitenkään takaisin.
Hän anoi kuninkaalta lisäaikaa takaisinmaksuun.
Kuningas ei antanut lisäaikaa, vaan armahti velan, vapautti siitä.
Mitään vaateita ei ollut. Hän oli vapaa menemään.
Hän oli vapaa. Aivan kuin Randy alttarilla, hän oli puhdas.
Sitten sama palvelija tapasi erään,
joka oli hänelle velkaa pienen summan, mutta -
hän vaati sitä takaisin. Mies anoi lisäaikaa maksuun.
Hän ei antanut sitä, vaan heitti hänet vankilaan.
Kun kuningas kuuli siitä...
Jeesus sanoi, että kuningas luovutti hänet kiduttajien käsiin -
kunnes maksaisi kaiken.
Sitten Jeesus sanoi, että niin taivaallinen Isä tekisi sinulle,
jos et anna anteeksi sydämestäsi.
Ajattelepa nyt, miten anteeksiantamattomuus -
on kiduttanut sinua vuosien ajan.
Miten se on vienyt sinulta unen,
riistänyt ihmissuhteet, ilon ja rauhan.
Ja vain siksi, että olet kiduttanut itseäsi.
Sinua satuttanut henkilö on poissa.
Eivät he enää tee sitä.
Ja sinä yhä satutat ja kidutat itseäsi.
Tarvitset vapautumista.
Miten se onnistuu?
Miten antaa anteeksi sydämestään ja päästää irti?
Se alkaa ensin sillä,
että orientoidut antamaan tahdonvoimallasi anteeksi,
antamaan mielessäsi anteeksi.
Sitten alat kysyä, miten se voisi tapahtua sydämessä?
Ensimmäinen askel on sanoa ääneen, että annat heille anteeksi,
vapautat heidät, eivätkä he ole mitään velkaa.
Päästät heidät vapaaksi veloistaan.
Sitten toinen askel on rukous.
Pyydä Jumalaa ilmestymään heille.
He satuttivat, koska heitä oli satutettu.
Jeesus rukoili: "Anna heille anteeksi, sillä he eivät tiedä,
mitä he tekevät." Voit tehdä niin.
Voit vapauttaa heidät.
Sitten ajan myötä Jumala muuttaa sydämesi,
niin että sydämestäsi olet antanut anteeksi.
Jos tarvitset rukoustamme,
niin usein auttaa tehdä sopimusrukous jonkun kanssa -
anteeksiannosta. Joskus nämä jutut ovat todella syvällä, lapsuudessa.
Asioita, mitä sinulle tehtiin.
Tee inventaario, miten vapautua, miten antaa anteeksi.
Kun anteeksiantamattomia loukkaantumisia tulee mieleen,
kirjoita ne ylös. Jos haluat rukousta, soita meille.
On kunnia-asia rukoilla puolestasi. Kerro, että haluat antaa anteeksi,
tehdä jonkun kanssa siitä sopi- muksen. Kristi, sinun vuorosi.
Hyvää puhetta! Pian entinen ulkoministeri Condoleezza Rice -
puhuu upeimmasta sukupolvesta, vanhemmistaan.
Heillä oli kaikki syy musertua näkemästään.
Jokapäiväiset nöyryytykset rotu- erottelun tähden ja kuitenkin -
elämä oli tuotteliasta. Se oli erityistä niissä olosuhteissa.
Haastatteluni Condoleezza Ricen kanssa tulossa. Pysy mukana!
Isi! Isi!
Hei poikani, miten voit?
Lapsen rakkaus isäänsä.
Isän ilo lapsesta.
Koko elämän kestävä side.
Isän rakkaus.
Kuvittele tätäkin suurempi rakkaus, Jumalan rakkaus.
Iankaikkinen, muuttumaton, ehtymätön.
Sinun ei tarvitse enää kuvitella.
Jumala on lähempänä kuin luuletkaan.
Soita tai kirjoita Klubi 700:aan tänään!
Ensimmäisenä mustana naisulko- ministerinä Rice teki historiaa.
Valmistautuminen tähän työhön alkoi hänen varttuessaan -
mustia syrjivässä Alabamassa.
Birmingham, Alabama, ei ollut turvallinen paikka -
mustalle perheelle 1950- tai 1960-luvulla, -
mutta se oli koti John ja Angelena Ricelle ja Condoleezzalle.
Rotuväkivalan vuoksi kaupunki sai lempinimen Pommingham.
Epätodennäköinen paikka tuottaa USA:lle ulkoministeri.
Birmingham, Alabama, rotuerottelun etelää.
Siellä musta ei voinut mennä hampurilaiselle lounaspaikkaan.
Condoleezza Ricen, entisen ulkoministerin,
matka etelästä akateemisuuteen ja kansainväliseen diplomatiaan -
on todellinen amerikkalainen tarina. Perhemuistelmissaan -
tohtori Rice kertoo vanhempiensa ja isovanhempiensa -
luoneen pohjan menestykseen sortavan etelän sydämessä.
Tämä on amerikkalainen tarina.
Tarina kertoo, miten vaatimatto- mista olosuhteistakin tulevalta -
voi odottaa suuria.
Vanhempani rakastivat minua ehdoitta. Sitä ei voida korvata.
Vanhempani, ja isovanhempanikin, vaikuttivat siihen, kuka olen nyt.
Isoisä, torpparin poika, myi vuoden puuvillasadon -
aloittaakseen yliopiston.
Hän suoritti stipendiaattina opiskelun loppuun,
tullen presbyteeripapiksi.
Hän perusti seurakuntia ja kouluja lukemattomissa yhteisöissä.
Condin isä seurasi häntä, saaden yliopistotutkinnon.
Minulla oli vanhemmat, isovanhemmat ja yhteisö,
jotka olivat huomattavan sitkeitä ja kestäviä.
He olivat tavallisia ihmisiä.
Isä John Rice oli presbyteeri- pappi ja lukion opintoneuvoja.
Äiti oli opettaja ja muusikko kuten isoäiti,
joka aloitutti Candin pianonsoiton 3-vuotiaana.
Condoleezza tarkoittaakin "soittaa suloisesti".
Äitini oli taiteilija ja -
luulen perineeni hänen rakkautensa taiteisiin,
uskon siihen, että taiteet todella ovat -
kaikkien perintö, ei vain eliittiä varten.
Ricet elivät toisten hyväksi. Kokemansa sorto ja viha -
eivät estäneet avaamasta ovia seuraavalle sukupolvelle.
Iltapäivällä isälläni oli nuorten- kokous. Hän toi sinne nuoria -
kaikkialta kaupungista. Hän piti raamattutunteja, mutta myös -
eri tapahtumia.
Tiistaina opetettiin algebraa sekä ranskaa.
Olin aktiivinen seurakunnassa. Jo pienestä soitin siellä pianoa.
Perheessä äiti soitti urkuja, isä saarnasi ja minä soitin pianoa.
Condin soittaessa pianoa sunnuntaina 15. syyskuuta 1963,
valtava räjähdys vavisutti yhteisöä.
Kahden korttelin päässä baptistikirkossa räjähti pommi.
tappaen neljä kuorotyttöä.
Musta Birgminham oli surun murtama. Raivostuminen herätti maan.
Historiassa nämä murhat ovat kan- salaisoikeusliikkeen käännekohta.
Sinä päivänä Condin leikkikaveri, Denice McNair, tässä saamassa -
lastentarhadiplomin Condin isältä, kuoli.
Kun elää vaikeissa tai pelottavissa olosuhteissa,
niin nuorempana, itsehän olin lapsi tuon pommituksen aikaan,
sitä turvautuu vanhempiinsa, ja he ehkä turvautuvat uskoonsa,
miten auttaa selviytymään.
Aikuisellakin on toki perhe ja ystävät,
mutta enää ei turvauduta vanhempiin. Jotakin on oltava -
omana apuna. Silloin on hienoa omistaa kypsä käsitys uskosta.
Mitä sanoisit mustille amerikkalaisille nyt -
auttaaksesi ymmärtämään, minkälaista aikaa se oli,
ja miten vanhemmat selviytyivät tuolloin?
Olemme niin paljon velkaa van- hempiemme sukupolvelle, koska -
heillä oli kaikki syy, ja isovanhemmillamme,
heillä oli kaikki syy musertua näkemästään.
Jokapäiväiset nöyryytykset rotuerottelun tähden,
jokapäiväiset ikävät viestit rotuerottelusta, ja kuitenkin -
he elivät arvokkaasti, elämä oli tuotteliasta. Se oli melkoista -
niissä olosuhteissa, joten olemme kiitollisuuden velkaa sukupolvelle,
joka auttoi meitä. Molemmilla vanhemmillani oli se,
mistä itsekin olen kiitollinen, eli syvä usko Jumalaan.
Suurempaa lahjaa eivät vanhemmat voi antaa.
Oli ihana nähdä tämä, sillä Condilla ja minulla oli...
Condi! Olenpas tuttavallinen. Tohtori Ricella ja minulla oli...
todella upeaa yhdessä.
Se oli hieno haastattelu.
Onnistuit tuomaan hänestä esiin lämpöä ja iloa,
jollaista en ole nähnyt.
Meillä oli itse asiassa yhteistä.
Kun hän puhui erityisesti vanhemmistaan, miten -
he auttoivat hänet naiseksi, joka hän on, niin minä puhuin omistani.
Nämä sukupolvet valmistivat tien omalle sukupolvellemme.
Voimme tehdä niin lastenlapsillemme.
Nautin hänestä. Inspiroiduin todella. -Tuskin ymmärretään,
millaista oli kasvaa noin levottomassa paikassa -
ja... miten sen läpi pääsee,
saavuttaakseen sen tason, mistä tulee ulkoministeriksi?
Vaati valtavan kovaa kamppailua päästä siihen.
Halusin hänen ensinnäkin selittävän sukupolvestaan,
miten voittaa pelon siitä, että pelkästään...
pelkää olla se, joksi Jumala on luonut? Ja miten vihasta ja -
kaunasta pääsee eroon?
Miten antaa vääryydet anteeksi? Kuten puhuit. Miten se onnistuu?
Hän sanoi, että koska vanhemmat antoivat anteeksi, hänkin antoi.
Toiseksi oli usko Jumalaan. Hän ymmärsi sen, mitä sanoit:
"Anna heille anteeksi, sillä he eivät tiedä, mitä tekevät."
Tuolloin ihmiset eivät ehkä todella tienneet, mitä he tekivät.
He eivät tiedostaneet, miten satuttivat.
Kunnia tulee antaa myös kansalais- oikeusliikkeen johtajille. -Aivan!
Toki oli myös ryhmiä, jotka kannat- tivat vihaa, väkivaltaa ja kostoa.
He kokivat olevansa oikeutettuja siihen.
Toiset sanoivat, ettei väkivalta ratkaise mitään,
vaan rauha, rakkaus ja anteeksianto,
kuitenkin puolustaen tiukasti heille kuuluvia oikeuksia,
jotka Jumala oli antanut.
Kiitollisuudenvelka on suuri. -Ehdottomasti. Lopuksi vielä,
yksi viimeisiä kysymyksiäni oli tästä sukupolvesta,
miten 60-luvulla kasvaneet saivat etuoikeuden äänestää,
miten heidän ei tarvinnut enää käyttää yhtä juoma-allasta -
tai istua bussin perällä. Sukupolvemme tulee tajuta,
miten siunattuja olemme kulki- essamme esi-isiemme lupauksissa,
ja eläessämme niin, ettemme heitä pois lahjoja, joiden puolesta -
esi-isämme taistelivat. Joka tapauksessa, tässä se kirja on!
Condoleezza Ricen kirjan nimi on "Extraordinary, Ordinary People."
Hän on poikkeuksellinen nainen.
Condi, jos katsot, soita! Pelleilen! Vielä edessä...
"Hei, mitä teet viikonloppuna?" -Aivan. Tulossa kysymyksenne.
Älkää poistuko!
Rakkauden kieli... jokainen lapsi tuntee sen.
Jokainen lapsi tarvitsee sitä.
Miten lapsi voi kasvaa ilman rakkautta?
Kuvittele tätäkin voimakkaampi rakkaus, Jumalan rakkaus.
Iankaikkinen, muuttumaton, ehtymätön.
Joku vuosi sitten mellakat pakotti- vat 200 000 kenialaista kodeistaan.
Monien oli rakennettava elämä uudelleen, mutta keinot puuttuivat,
kunnes kuulivat Operation Blessingistä.
Mellakoiden puhjettua 2008 vaalien jälkeen Keniassa,
Gladys ja perhe jättivät kotinsa löytääkseen turvallisemman paikan.
Meillä ei ollut mitään. Oli lähes mahdotonta tulla toimeen.
Lähes kaikki meni pojan kouluun.
Aviomies oli lääketieteen opiskelija, joka hankkisi hyvin,
mutta nyt he kamppailivat ja rukoilivat apua tarpeisiinsa.
Kirkossa kuulimme Operation Blessingistä.
He antoivat rahaa omaan yritykseen.
Gladys hankki siipikarjaa, myyden kanoja ja munia.
Pian hän myös kasvatti vihanneksia myyntiin.
Myynnin avulla voin taas huolehtia perheestäni.
Ruokavaliommekin on parantunut. Kiitos Operation Blessing ja CBN!
Jos olet Klubi 700:n jäsen, olet mukana Operation Blessingissä.
Osa lahjoituksista menee ihmisten auttamiseen kaikkialla.
Afrikan lisäksi Intiassa, Kiinassa, Indonesiassa, Filippiineillä,
latinalaisessa Amerikassa. Apu mahdollistuu kaltaistesi avulla.
Nyt pidämme vähän hauskaa, sillä on kysymysosion vuoro.
Kysynkö ensin sinulta? -Ota sinä ensimmäinen.
Minä siis kysyn ensin ja sinä vastaat. Ja nyt aloitamme!
Barry sanoo... -Kukahan johtaa?
"Puhuitte anteeksiannosta. Mikä on sen ja oikeudenmukaisuuden ero?"
"Rattijuoppo tappoi ystäväni. Voin antaa anteeksi, mutta -
haluan kortin pois. Enkö olekaan antanut anteeksi?"
Haluan myös kortin häneltä pois!
Yksi rattijuoppouden ongelma on alkoholismin juuri.
Kunnes se juuri on hoidettu pois, alkoholisti ei kuulu tien päälle.
Kaikkien meidän tähden kortti on otettava pois.
Jos se on vaatinut kuolonuhrin, niin oikeus vaatii vankilatuomion.
Teoilla ja synneillä on seurauksensa.
Anteeksiannolla et poista seurauksia.
Antamalla anteeksi vapautat heidät -
vihastasi ja katkeruudestasi,
mutta heidän teoillaan on yhä seuraukset.
Katsoin jo seuraavaa, enkä pysty vastaamaan. Luen siis taas!
Karen sanoo... -Annahan minun lukea.
"Luin, että 8-vuotias tyttö siepattiin, raiskattiin,
haudattiin elävältä. Missä Jumala oli? Hän oli vain 8!"
"Auttakaa ymmärtämään. Ei vaikuta rakastavalta Jumalalta."
"Miten salli tämän?"
Elämässä on asioita, joita en itsekään ymmärrä.
Sanon kuitenkin, että usein ihmiset syyttävät tapahtumista Jumalaa.
Kuitenkin Jumala on antanut valinnan mahdollisuuden,
vapaan tahdon tekoineen.
Usein, jos ihminen tekee jotakin väärää,
syytämme Jumalaa, unohtaen ihmisvastuun.
Ihminen on vastuussa mutta toki sitä ihmettelee,
miten pieni 8-vuotias...
Gordon, en tiedä. Mitä sanoisit tähän?
Sama vastaus. Luomakunnan Jumala 1. Mooseksen kirjassa antoi meille,
ei yksilöinä, vaan yhteisöllisesti vallan hallita maata.
Yksilöllisesti olemme jokainen saaneet vapaan tahdon.
Kun Jumala on antanut, hän ei ota sitä takaisin.
Jumala ei lahjaansa ja kutsumustansa kadu.
Kerran kuitenkin Jumala katsoi ihmistä ja sanoi,
että he ajattelivat vain väkivaltaa.
Ja Hän katui tehneensä meidät.
Ihmiset tuhottiin vedenpaisumuksessa.
Hänen oli aloitettava alusta. Asiat eivät sujuneet odotetusti.
He halusivat vain tappaa toisensa. Hän katui vedenpaisumustakin,
ja sanoi, ettei koskaan enää tuhoaisi ihmiskuntaa.
Meidän tulee siis kantaa vastuu.
Mitä tapahtui miehelle, joka tappoi 8-vuotiaan?
Mikä oli syy ja seuraus hänen elämässään?
Mutta syy ei ollut Jumalan. Lopuksi Filippiläiskirjeestä:
"Jumala vaikuttaa teissä sekä tahtomisen että tekemisen,
että hänen hyvä tahtonsa tapahtuisi."
Jokaisen polven pitää notkistua ja jokaisen kielen tunnustaa,
että Jeesus Kristus on Herra. Soita tai kirjoita Klubi 700:aan -
ja vapaudu täysin vankeudestasi.
Kun sinulla on tarve puhua,
Klubi 700:n rukouspalvelijat odottavat vastatakseen sinulle.
Soita tai kirjoita siis tänään!
Suomennos: Tiina-Maria Aarnio