KENSINGTON TEMPLE Evankeliumiin ei tarvitse lisätä mitään
COLIN DYE: EVANKELIUMIIN EI TARVITSE LISÄTÄ MITÄÄN
Kolossalaiskirje, luku 1. Luemme jakeet 24―29.
"Nyt minä iloitsen kärsiessäni teidän tähtenne, -
ja mikä vielä puuttuu Kristuksen ahdis- tuksista, sen minä täytän lihassani -
hänen ruumiinsa hyväksi, joka on seurakunta, -
jonka palvelijaksi minä olen tullut Jumalan armotalouden mukaan, -
joka minulle on annettu teitä varten, -
täydellisesti julistaakseni Jumalan sanan, sen salaisuuden, -
joka on ollut kätkettynä ikuisista ajoista ja polvesta polveen, -
mutta joka nyt on ilmoitettu hänen pyhillensä, -
joille Jumala tahtoi tehdä tiettäväksi, kuinka suuri pakanain keskuudessa -
on tämän salaisuuden kirkkaus: Kristus teissä, kirkkauden toivo.
Ja häntä me julistamme, neuvoen jokaista ihmistä -
ja opettaen jokaista ihmistä kaikella viisaudella, -
asettaaksemme esiin jokaisen ihmisen täydellisenä Kristuksessa.
Sitä varten minä vaivaa näenkin, tais- tellen hänen vaikutuksensa mukaan, -
joka minussa voimallisesti vaikuttaa."
Paavali lähestyi asioita usein tällä tavalla. Aion puhua rakentamisesta.
Näille uskoville oli tärkeää saada sana Herralta, -
auktoritatiivinen sana, joka auttaisi selventämään asiat -
ja pääsemään irti vaarallisesta harhaopista, -
joka oli alkanut murtautua läpi Kolossan seurakunnan sisällä.
Harhaoppi oli seuraavanlainen.
"Evankeliumi ei riitä. Kristus ei riitä.
Tarvitsette muutakin. Enkeleitä, henkiä, henkivaltoja, välimiehiä, -
oikeuksia, rituaaleja ja kaikenlaista muuta.
Teidän pitää kääntyä henkivaltojen puoleen.
Teillä kristityillä on vain Jeesus. Meillä on enkeleitä ja muita olentoja.
Ne auttavat meitä. Me puhumme niille ja ne meille."
Ajatuksena tässä nousevassa harhaopissa oli, -
että sen kannattajilla oli muka parempi näköala hengen maailmaan.
"Teillä on liian kapea näkemys. Keskitytte liikaa Jeesukseen.
On olemassa monia muita jumalia ja olioita, -
henkivaltoja, voimia ja ruhtinaita. Niiden apuun kannattaa turvautua."
He sotkivat aiempaa juutalaisuuttaan, kristinuskoa ja pakanauskontoja.
Sotkivat kaiken yhteen.
Se on vaarana meidänkin ajassamme.
Tulee pysyä Kristuksen yksinkertaisessa, puhtaassa -
ja täysin riittävässä totuudessa eikä etsiä mitään sen ulkopuolelta, -
sillä Kristuksessa on kaikki, mitä tarvitsemme.
Hän on Korkein ja täysin riittävä.
Lisäksi he olivat hyvin innokkaita noudattamaan lakihenkisiä asioita, -
kuten tekoja, oikeuksia, rituaaleja, juhla-aikoja ja paastoja.
Ei hengellisinä harjoituksina vaan päästäkseen lähemmäs Jumalaa.
Jeesuksen nimessä; Jeesuksen veri vie meidät lähelle Jumalaa.
Muuta ei tarvita. Evankeliumiin ei tarvitse lisätä mitään.
Paavali puhuu aika pitkään siitä, kuka Jeesus todella on.
Luen Kol. 1:15:stä eteenpäin muutaman jakeen.
Ne ovat merkittäviä.
Tässä puhutaan Kristuksen ylhäisyydestä.
Se ei tarkoita, että Jeesus on superluokassa.
Hän on kaikkien luokkien yläpuolella. Omassa luokassaan.
Mikään ei vedä Hänelle vertoja. Hän on Herra, Luoja, Vapahtaja, -
Hallitsija, koko maailman tuleva Kuningas.
Hän on koko maailman Herra, myös näkymättömän. Hän yksin riittää.
"Hän on näkymättömän Jumalan kuva, esikoinen -
ennen kaikkea luomakuntaa."
"Esikoinen" tässä on arvonimi, -
joka annettiin kuningasperheen esikoispojalle, -
perimysjärjestyksessä ensimmäiselle.
Jeesus ei ollut luotu. Hän ei tullut olevaiseksi.
Hän on ikuinen Jumalan Sana, ikuisen Isän ikuinen Poika.
Jumala antoi Hänelle tämän kunnia-aseman. Jae 16.
"Sillä hänessä luotiin kaikki, mikä taivaissa ja mikä maan päällä on, -
näkyväiset ja näkymättömät, olkoot ne valtaistuimia tai herrauksia, -
hallituksia tai valtoja, kaikki on luotu hänen kauttansa ja häneen".
Tämä on vastaus Kolossan harhaoppiin: -
"Hän on kaiken tämän yläpuolella. Olette korottaneet tätä kaikkea, -
etenkin langenneita enkeleitä, demonihenkiä -
ja pahuuden henkivaltoja.
Kristus on ristinkuolemallaan kukistanut ne kaikki.
Ne on voitettu, tuhottu ja karkotettu. Älkää sotkeutuko niihin."
J. 17: "...ja hän on ennen kaikkia, -
ja hänessä pysyy kaikki voimassa."
Tämä osoittaa, kuka Jeesus on. Kuvittelepa.
On olemassa voima, jota tiede ei osaa selittää. Se voi vain kuvailla sitä, -
yhä paremmin polvi polvelta.
Jos miettii maailmankaikkeuden koostumusta; materiaa ja energiaa, -
mikä pitää atomeja koossa?
Mikä estää meitä tänään katoamasta tyhjyyteen ja hajoamasta?
Mikä pitää Aurinkoa paikallaan? Tai Kuuta kiertoradallaan? Maata?
Galaksi toisensa jälkeen. Mikä pitää ne koossa?
Makrotasolta mikroskooppiselle, atomia pienemmälle, tasolle.
Kuka pitää kaiken koossa? Jeesus itse.
Sitä fundamentalistisempi ei voi olla.
Ja ei vain fyysistä vaan myös hengellistä maailmaa.
Tahdon keskittyä näihin kahteen jakeeseen, jakeisiin 28 ja 29.
Pyhä Henki on nimittäin tervehdyttämässä minua.
Ehket tiennyt, että tarvitsin tervehdyttämistä.
Minä tarvitsin, ja tarvitsen yhä. Kerron, miksi ja missä suhteessa.
Minulla on ollut suuri etuoikeus -
palvella koko ikäni pääosin uskovia ja vastuunkantajia.
Rakastan tutkimusretkiä muille alueille, joilla julistan evankeliumia -
ja koetan olla evankelista.
Rakastan kristittyjä ystäviäni, -
mutta on paljon kiinnostavampaa kertoa uskostaan niille, -
jotka eivät vielä tunne Jeesusta.
Mutta Pyhä Henki on alkamassa tervehdyttää minua.
Nämä kaksi jaetta ovat olleet pelastukseni.
Ne nimittäin muistuttavat, -
mikä on kristillisen rakentamisen todellinen tarkoitus: -
Muistuttaa toinen toistamme, että Kristus riittää.
Tarvitset vain Hänet. Hän on kanssasi aina ja sinä olet täydellinen Hänessä.
Voit löytää itsesi sekä täyden identiteettisi ja tarkoituksesi -
Kristuksessa ja yksin Kristuksessa.
Mutta on olemassa ohjelma.
Apostoli Paavali selittää ohjelmansa kohdassa Kol. 1:28―29.
Se ei ole vain apostolinen ohjelma ensimmäisen vuosisadan apostoleille -
eikä vain kristittyjen johtajien ohjelma eri vuosisatojen ja sukupolvien aikana.
Se on jokaisen uskovan ohjelma.
Tämä on sinun työnkuvauksesi.
Henki asuu minussa. Henki asuu sinussa.
Meillä on yhteys Hengessä. Kun jaan sinulle, uskosi vahvistuu, -
ja kun sinä jaat minulle, minun uskoni vahvistuu, -
ja me rakennamme toinen toistamme todellista tarkoitusta varten.
Katsotaanpa. Jakeessa 28 Paavali sanoo: "Me julistamme".
Aloitan ensimmäisestä sanasta. Me. Me.
Ketä hän tarkoitti "meillä"? Kolmea joukkoa.
Ensinnäkin hän tarkoitti apostoleja, Jeesuksen alkuperäisiä apostoleja.
He olivat silminnäkijöitä sille, mistä he todistivat.
Jeesus oli antanut heille erityisen auktoriteetin.
Paavali tuli mukaan myöhemmin kuin muut, mutta silti hän oli apostoli.
Nämä apostolit olivat Jeesuksen eläviä edustajia.
Kun he puhuivat Hengen auktoriteetilla, -
oli kuin Jeesus olisi seissyt heidän edessään.
Heillä oli siis täysi auktoriteetti.
Kun Paavali sanoo: "Me julistamme evankeliumia", -
hän tarkoittaa: "Tuomme ilmestyksen, mitä evankeliumi on."
Silloin ei ollut Uutta testamenttia, mutta heillä oli apostolit.
Meillä on Uusi testamentti, ja apostolit eivät enää anna meille -
auktoritatiivista, erehtymätöntä innoitusta.
He eivät puhu samalla auktoriteetilla.
Me puhumme Raamatun auktoriteetilla.
Kun Paavali sanoo "me julistamme", hän tarkoittaa: -
"Kuunnelkaa. Tämä on sana Kristukselta. Se osoittaa, -
mikä on opetuksemme." Se on ilmoitus siitä, mitä evankeliumi on.
Tuo ilmoitus on nyt valmis. Nyt me julistamme tuota ilmoitusta -
ja rakennamme apostolien perustukselle.
Apostolinen "me", hyvin tärkeää.
Eli se on auktoritatiivista, ei Paavalin mielipide -
tai jumalisen, Hengen täyttämän ihmisen mielipide.
Tämä on Jeesuksen ääni apostolin puhumana.
Toinen "me" on "me johtajat".
Tässä voi ajatella Timoteusta. Kol. 1:1: "Paavali ja Timoteus."
He kirjoittavat yhdessä. "Me julistamme."
Timoteus ei kuulunut alkuperäisiin apostoleihin.
Hän oli Jumalan tunnustama ja nimittämä -
evankeliumin virallinen julistaja.
Hänet oli Pyhä Henki asettanut hyvin erityisellä tavalla -
edustamaan Kristusta ja opettamaan Hänen nimessään.
Sellaisia henkilöitä on tänäänkin, -
esimerkiksi seurakunnassa julkiseen julistustyöhön kutsutut.
Kolmas "me" olemme me kaikki uskovat.
Esimerkkinä käytän Epafrasta.
Hänet mainitaan Kol. 1:7:ssä: "niinkuin te sen opitte Epafraalta, -
meidän rakkaalta kanssapalvelijaltamme [...]"
Epafraalla on tarina. Emme tunne sitä kokonaan.
Tässä vaiheessa hän oli työtoveri ja kumppani, -
Kolossan seurakunnan tärkeä johtaja.
Se tapahtui todennäköisesti näin.
Paavali oli Efesossa. Hän oli halunnut päästä Efesoon.
Hän onnistui kolmannella yrittämällä.
Toisella kerralla Pyhä Henki ei ollut päästänyt Häntä.
Viimein hän pääsi sinne. Hän julisti Kristusta kaksi vuotta avoimesti.
Kaikkialta Vähästä-Aasiasta tuli ihmisiä kuuntelemaan.
Epäilemättä heistä eräs, Epafras-niminen, kuuli Paavalia, -
löysi Kristuksen ja tuli Jeesuksen Kristuksen uskoon.
Hän oli innoissaan uskostaan.
Hän palasi kotikaupunkiinsa Kolossaan ja alkoi todistaa.
Ihmisiä tuli uskoon. He alkoivat kokoontua. Niin syntyi seurakunta.
Yhtäkkiä Epafraalla oli seurakunta, ja hän alkoi oppia, mitä on olla pastori.
Meidät on siis kutsuttu julistamaan Kristusta yhtä rohkeasti -
kuin alkuperäiset apostolit, johtajat kautta historian ja uskovat nykyään.
Kristus on äärettömän korkealle korotettu -
ja loputtoman, äärettömän arvollinen, -
ylempänä kaikkia voimia ja valtoja ja kaikkea muuta.
Hän on Jumalan täyteys, lihaksi tullut, Jumalan kuva.
Hän on yhtä täydelleen Jumala kuin Isäkin on.
Hän ei ilmoittanut itseään pelkästään taivaasta, -
vaan Hän astui alas.
Täyteys asui Hänessä ruumiillisessa muodossa.
Kun Hän astui alas, Hän nöyrtyi aina ristinkuolemaan asti.
Sen vuoksi Jumala on korottanut Hänet ja antanut Hänelle nimen, -
joka on ylempänä kaikkia muita nimiä.
Jeesuksen nimen edessä jokaisen polven on kerran notkistuttava.
Nyt vapaaehtoisesti rakkaudesta, -
tai Hänen paluunsa yhteydessä jokainen joutuu tunnustamaan, -
kuka Hän on, vaikka miten vastentahtoisena tahansa.
Silloin polvistuminen ei liity pelastukseen, -
vaan sen tunnustamiseen, kuka Hän on, vaikkei Häntä haluaisi elämäänsä.
"Ja häntä me julistamme, neuvoen jokaista ihmistä".
"Neuvoa" tarkoittaa kirjaimellisesti: "laittaa jonkun mieleen totuus, -
jonka tämä tarvitsee kuulla".
Tärkeä totuus, joka tulee esittää, -
on totuus, joka sopii yhteen henkilön tarpeen kanssa -
ja jolla on käytännön seurauksia.
Ajatuksena on, että on olemassa jotain väärää, joka pitää oikaista.
Meistä kukaan ei pidä siitä, että meitä ojennetaan.
Emme pidä siitä, että joku määrää meille, mitä meidän tulisi tehdä.
Mutta uskovan tulee olla avoin ojentamiselle.
Se tulee ulkopuolelta. Se voi tulla järkytyksenä.
Mutta jos se tehdään rakkaudessa ja se on Hengen motivoimaa -
puhujan puhuessa Kristuksen Sanaa, se saa heti vastakaikua, -
sillä Pyhä Henki tekee työtä kuulijassa.
Neuvominen on siis tärkeää.
Ojentaminen, ajatteleminen.
Asenne ja käytös siis paranevat Jumalan Sanan mukaisesti.
Se on tärkeää, ja se oli tärkeää näille uskoville, -
koska luulen heidän tottuneen uskonnolliseen synkretismiin -
ja erilaisten käsitysten sekoitukseen. Se on vaarana tänäänkin, -
sillä moni sanoo: "Kaikki uskonnot ovat samaa. Ei väliä, mihin uskot."
Saatamme sekoittaa asiat ja alkaa uskoa ajatuksia, -
jotka eivät ole puhtaasti kristinuskon mukaisia.
Alamme sotkea asioita, -
ja pian olemmekin avoimia kaiken- laisille Sanan vastaisille asioille.
On myös toisenlaista eksytystä, jossa sanotaan: -
"Tyypillinen ahdasmielinen herätyskristitty!
Et hyväksy mitään Raamatun ulkopuolelta."
Sinua moititaan ahdasmielisyydestä. "Minä uskon kaikkeen."
Ajatellaan, että jokainen voi luoda oman totuutensa.
Kaikilla on oma näkemys, kokemus ja tausta.
Mutta totuus on totuus, uskoitpa siihen tai et.
Jos Jeesus on Kristus ja elävän Jumalan Poika, -
jos Hän kuoli ristillä syntiemme puolesta ja nousi kuolleista, -
ja jos Isä on nostanut Hänet korkealle maailmankaikkeuden Herraksi, -
on viisautta kumartua tuon totuuden edessä.
"Neuvon ja opetan jokaista kaikella viisaudella."
Tämäkin sana on merkitykseltään äärimmäisen rikas.
Tieto on sitä, mitä ihmisen tulisi tietää.
Viisaus on sitä, miten laitamme sen käytäntöön.
Viisaus on tiedon ja totuuden soveltamista käytännössä.
Tarvitsemme tietoa ja viisautta.
Nykyään internet tarjoaa meille pääsyn kaikenlaiseen tietoon.
Iso osa siitä on valeuutisia tai vaihtoehtoisia tosiasioita.
Siitä on ollut hiljattain paljon tviittejä. Kaikki se on saatavilla.
Ihmiset eivät osaa erottaa, mikä on tosiasia ja totta.
He pysyvät omissa piireissään -
ja vahvistavat toistensa virhekäsityksiä ja tietämättömyyttä.
Siksi punnitsemme ja tarkistamme asioita.
Vaikka internetin kautta meillä on mahtava pääsy -
uskomattomaan määrään totuutta ja tietoa, -
se ei välttämättä anna meille viisautta.
Ihmiset saattavat tietää paljon, mutta he eivät osaa soveltaa sitä.
Evankeliumiin ei tarvitse lisätä mitään, jotta sitä voisi soveltaa, -
esimerkiksi psykologiaa, filosofiaa, muita uskontoja tai muuta.
Evankeliumissa on mukana Jumalan koko viisaus.
Raamatussa on kaikki, mitä meidän tarvitsee tietää.
Se ei vain ole nidottu nahkakansiin. Jumalan Sana on elävä ja toimiva.
Kun avaamme Raamatun ja luemme tekstiä, -
ja avaamme sydämemme Pyhälle Hengelle, Pyhä Henki ottaa sanat -
ja soveltaa niitä elämäämme kaikella viisaudella.
Uskovilla Kolossassa ei ollut Uutta testamenttia.
Niinpä he kävivät kaikenlaisten oraakkelien, ennustajien -
ja muiden meedioiden luona kysymässä ohjeita ja neuvoja.
"Tulisiko minun erota puolisostani?"
Raamattu ― kuunnelkaa minua ― puhuu yksityiskohtaisesti -
Pyhän Hengen kautta kaikkiin tilanteisiin, -
haasteisiin tai olosuhteisiin elämässäsi, -
jos annat Hänelle aikaa ja sanot: "Jumala, näytä minulle."
Raamattu ei ole ulkoinen kirja.
Jumalan Sana ja Pyhä Henki asuvat meissä.
Kun Kristuksen Sana asuu meissä runsaana, -
voimme neuvoa toisiamme ja Jumala antaa viisauden sanoja -
ja ohjeita tarkalleen niin yksityiskohtaisesti kuin tarvitsemme.
Jos sinua uhkaa konkurssi, Henki antaa viisautta.
Jos sinua uhkaa työttömyys, Henki antaa viisautta.
Meillä tulee olla opetuslapsi- ja opetuslapseutussuhteessa toisiimme.
Minun täytyy siis opettaa tätä ja saarnata uskoville.
Mitä tarkoitusta varten ja milloin voin pitää tauon tästä?
Pyhä Henki vastaa: "Et koskaan.
Kun ymmärrät tarkoituksen, annat tälle sydämesi ja elämäsi -
niin kauan kuin elät. Kadonneiden tavoittamiseen -
ja toinen toistenne rakentamiseen."
Niinpä hän sanoo... Mitä hän sanoo?
"...asettaaksemme esiin -
jokaisen ihmisen täydellisenä Kristuksessa."
Se tarkoittaa sinua.
Jumalalla on ohjelma.
Kun asetumme linjaan Jeesuksen kanssa ja Hänen palvelukseensa -
missä tahansa ominaisuudessa, astumme linjaan ohjelman kanssa.
Jumala on sitoutunut sinuun, hyvin- vointiisi, siunaukseesi, luonteeseesi.
Hän on sitoutunut valmistelemaan sinut tarkoituksiinsa elämässä.
Se ei ole aina mukavaa.
On hetkiä, jolloin Jumalan tien kulkeminen tekee kipeää.
Jolloin se ei tunnu hyvältä.
Jos seuraamme vain sitä, mikä tuntuu hyvältä, -
olemme pakanojen kaltaisia.
Tahdon lopuksi lukea jakeen Kol. 3:16.
"Runsaasti asukoon teissä Kristuksen sana; -
opettakaa ja neuvokaa toinen toistanne kaikessa viisaudessa, -
psalmeilla, kiitosvirsillä ja hengellisillä lauluilla [...]"
Tässä esiintyy jälleen sama neuvoa-sana.
Paavali siis varusti toisia. Se on meidänkin tehtävämme.
Paavali jatkaa. Ei ole poikkeuksia.
Neuvokaa, opettakaa, kasvattakaa kaikkia.
Paavali sanoo uurastavansa, näkevänsä vaivaa tässä. Jae 29.
"Uurastus" tarkoittaa kovaa työtä, joka uuvuttaa ja väsyttää.
Hän sanoo taistelevansa tässä.
Kreikan sanasta "taistella" tulee englannin sana "tuntea tuskaa".
Jos olet auttanut jotakuta tulemaan Kristuksen luo -
ja kasvamaan Kristuksessa, tiedät, että joudut tuntemaan siinä tuskaa.
Tuskaa.
Sitä vaaditaan, jos haluaa oppia, tutkia, saarnata, julistaa -
ja elää evankeliumia todeksi.
Sen lisäksi se liittyy rukoustaisteluun.
Kol. 4:12. Epafras mainitaan tässä viimeisen kerran.
Hän oli uusi uskova, joka palasi Kolossaan. Sinne syntyi seurakunta -
hänen todistuksensa ansiosta. Kuka tietää, mitä tapahtuu, -
jos alat todistaa, olitpa uusi tai vanha uskova.
"Tervehdyksen lähettää teille teikäläinen Epafras, -
Kristuksen Jeesuksen palvelija, -
joka rukouksissaan aina taistelee teidän puolestanne, -
että te pysyisitte täydellisinä -
ja täysin vahvoina kaikessa, mikä on Jumalan tahto."
Tämä on hengellistä taistelua, rukoustaistelua.
Olen sitä mieltä, että enemmän saavutetaan polvillaan -
taistellen Jumalan edessä jonkun puolesta -
kuin jatkuvalla moittimisella ja vasten naamaa latelemalla.
Se edellyttää avointa sydäntä, jonka vain Jumala voi antaa.
Oletko valmis siihen? Kun saan rukoustaakan jostakusta, -
kaikki minussa haluaisi paeta sen alta.
Koska kun todella annat Pyhän Hengen hallita sinua, -
rukoustaistelu on verrattavissa naisen synnytystuskiin.
Jumala tahtoo meidän välittävän toisistamme niin, -
ettemme vain moiti ja latele vaan että me rukoilemme.
Suomennos: Marianne Tenetz