KENSINGTON TEMPLE Radikaali ääni
COLIN DYE: JEESUKSEN RADIKAALIT SEURAAJAT
RADIKAALI ÄÄNI
Jumalan valtakunta on tullut maailmaan, Maan piiriin.
Jeesus aloitti julkisen työnsä sanoilla: -
"Tehkää parannus. Jättäkää taakse menneisyytenne. On tullut jotain uutta.
Jumalan valtakunta on lähellä.
Jumalan valtakunta on täällä. Tehkää parannus ja uskokaa hyvä sanoma."
Jumalan valtakunnan invaasio noin 2 000 vuotta sitten -
muistuttaa toisen maailmansodan käännekohtaa, -
D-daytä.
D-day koitti tiistaina 6. kesäkuuta 1944.
Se oli päivä, jolloin liittoutuneiden armeijat -
hyökkäsivät miehitetylle alueelle.
Ne nousivat maihin Normandian rannikolla -
ja alkoivat taistella tietään häätäen vihollisen -
kohti sodan päättävää Berliinin taistelua.
Sodan loppumiseen olisi vain noin vuosi.
Se oli kallista, vaarallista ja taistelujen täyttämää aikaa.
Myös Jumalan valtakunta on tullut, mutta emme ole vielä vallanneet -
Jumalan valtakunnan nimessä kaikkea aluetta, joka tulee vallata.
Me siis toimimme vihollisen miehittämällä alueella.
Tervetuloa planeetta Maahan.
Olemme Jumalan lähettiläitä ja Valtakunnan edustajia.
Mutta Valtakunta etenee ja laajenee -
ja kukistaa lopulta kaikki vihollisen joukot.
Jeesus tulee takaisin ja tuo Valtakunnan täyteydessään.
Ja me olemme osa sitä prosessia.
Kaipa Jumala voisi kuvaannollisesti napsauttaa sormiaan, -
ja uusi olisi täällä silmänräpäyksessä. Jumala ei halunnut tehdä niin.
Hän toimii meidän kauttamme, -
kuten tulemme näkemään, pääasiassa sen kautta, -
että korotamme äänemme -
ja julistamme ilosanomaa Jumalan valtakunnasta.
Matteuksen evankeliumi luku 10, jae 27.
Jeesus puhuu yksityisesti opetuslapsilleen ja sanoo: -
"Minkä minä sanon teille pimeässä, se puhukaa päivän valossa.
Ja minkä kuulette kuiskattavan korvaanne, se julistakaa katoilta.
Älkääkä peljätkö niitä, jotka tappavat ruumiin, mutta eivät voi tappaa sielua;
vaan ennemmin peljätkää häntä, -
joka voi sekä sielun että ruumiin hukuttaa helvettiin.
Eikö kahta varpusta myydä yhteen ropoon?
Eikä yksikään niistä putoa maahan teidän Isänne sallimatta.
Ovatpa teidän päänne hiuksetkin kaikki luetut. Älkää siis peljätkö; -
te olette suurempiarvoiset kuin monta varpusta.
Sentähden, jokaisen, joka tunnustaa minut ihmisten edessä, -
minäkin tunnustan Isäni edessä, joka on taivaissa.
Mutta joka kieltää minut ihmisten edessä, -
sen minäkin kiellän Isäni edessä, joka on taivaissa.
Älkää luulko, että minä olen tullut tuomaan rauhaa maan päälle; -
en ole tullut tuomaan rauhaa, vaan miekan."
Huomautan, että se on Hengen miekka.
"Sillä minä olen tullut 'nostamaan pojan riitaan isäänsä vastaan -
ja tyttären äitiänsä vastaan ja miniän anoppiansa vastaan; -
ja ihmisen vihamiehiksi tulevat hänen omat perhekuntalaisensa'.
Joka rakastaa [isäänsä, äitiänsä, poikaansa tai tytärtänsä] -
enemmän kuin minua, se ei ole minulle sovelias; -
ja joka ei ota ristiänsä ja seuraa minua, se ei ole minulle sovelias.
Joka löytää elämänsä, kadottaa sen; -
ja joka kadottaa elämänsä minun tähteni, hän löytää sen."
Tuo viimeinen jae on todellakin avainjae -
opetussarjassani Jeesuksen radikaaleista seuraajista.
Se osoittaa, mikä on ensisijainen suhde.
Se ohittaa kaikki muut suhteet, jopa perhesuhteet.
Jos joskus käy niin, että perheesi vetää sinua poispäin Jeesuksesta, -
sinun pitää sanoa heille: "Ei. Jeesus tulee elämässäni ensimmäisenä."
Jos järjestys on tämä perhe-elämässä, -
miten paljon enemmän muilla elämänaloilla?
Valtakunta on tullut ja on tulossa. Meillä on siinä tehtävä.
Jeesus etsii radikaaleja opetuslapsia.
Niitä, jotka seuraavat Häntä kokonaisvaltaisesti.
Soveltavat Valtakunnan periaatteita järjestelmällisesti ja perinpohjaisesti.
Kenties asteittain etenevästi varttuessamme Jumalan lapsina.
Se on valtuutuksemme, jotta voimme paremmin ja kokonaisvaltaisemmin -
edustaa Häntä, Kuningasta, ja Kuningaskuntaa.
Näemme pian, miten ensisijainen on tämä ajatus -
radikaalina äänenä toimiminen vihamielisessä ympäristössä.
Pieni kertaus sarjasta. Aloitin radikaalista rakkaudesta.
Kaikki alkaa Jumalan rakkauden kokemisesta juurtuaksemme -
ja perustuaksemme rakkauteen. Se tarkoittaa monia asioita, -
mutta valtaosalle se merkitsee sitä, että opimme eheytymään sisäisesti -
sen ehdottoman, peruuttamattoman päätöksen kautta, -
jolla Jumala on päättänyt rakastaa meitä.
Haavoittunut sydän on suljettu sydän.
On monia asioita, joita voit tehdä, sen jälkeen, kun olet eheytynyt, -
mutta on hyvin vähän, mitä voit tehdä, ennen kuin olet eheytynyt.
Sisäisen eheytymisen korostaminen ei ole omaan napaan tuijottamista.
Kyse on siitä, että pyydämme Jumalaa viemään meidät -
Jumalan rakkauden todellisuuteen, niin että siitä tulee kaiken perustus: -
identiteetin, toivon, unelmien, tarkoituksen ja palvelutyön perustus.
Juurtunut ja perustunut Jumalan rakkauteen.
Sitten puhuin radikaalista suhteesta, koska rakkaus on kutsu suhteeseen -
ja rakentamaan sille perustukselle loistelias ja radikaali suhde, -
jossa olemme myytyjä Jeesukselle, hurahtaneita Häneen, -
ihastuneita Häneen, lumoutuneita Hänestä. Janoamme Häntä.
Lisää, lisää Jeesusta, kiitos, Mr. Pyhä Henki.
Se tuottaa paitsi tyytyväisyyttä, mitä on ehdottomasti hyvä tavoitella, -
mutta myös sitoutumisen radikaaliin kuuliaisuuteen.
Opetuslapseuden ydin on vaeltaa kuuliaisuudessa.
Tunnustaa Jeesus Herraksi.
Ei sanoa: "Herra, Herra" ja seurata omaa tahtoa, -
vaan kysyä: "Herra, mitä tahdot, että teen tänään?"
Kenties pitää muuttaa myös sitä, miten rukoilemme.
Sen sijaan, että sanomme aamulla: "Herra, mitä tänään teet hyväkseni?" -
sanomme: "Herra, mitä voin tänään tehdä Sinulle?"
Radikaali kuuliaisuus.
Ja viimeisenä radikaali ääni.
Jeesus opetti heitä yksityisesti. Siihen oli monia syitä. Heitä valmisteltiin.
Heitä opetuslapseutettiin johtajuuteen.
Oli olemassa myös ohjelma, jota Jeesus seurasi.
Evankeliumin julistaminen julkisesti alkaisi vasta, -
kun Jeesus kärsi kuoleman ja nousi ylös ja Jumalan Henki laskeutui.
Vielä Jeesus oli julistaja, ja Hän alkoi auttaa heitä nousemaan siihen rooliin.
Jeesus opetti heitä monesti salassa.
Mutta Hän sanoi: "Salamyhkäisyyden aika on ohi.
Teidänkin on nyt noustava esille."
Se ei ole enää salaisuus, että te olette kristittyjä.
Teidän pitää tulla esiin, -
olla se, joka olette, ja julistaa Häntä.
Tarvitaan toki viisautta. Aion tarkentaa sitä.
Käskemme ihmisiä puhumaan avoimesti.
Kun he avaavat suunsa, toivoisi, että he olisivat hiljaa, -
sillä he toimivat epäviisaasti.
Tahdon rohkaista teitä ajatuksella, -
että teidän täytyy tunnustaa ja julistaa nimeä, jolle sanotte kuuluvanne, -
jotta ihmiset tietäisivät, että Jeesus elää ja että Hän elää sinussa.
Lisäksi teidän tulee osoittaa uskon todellisuutta teoillanne, -
kuten Jeesus sanoi: "Loistakoon valonne, -
että ihmiset näkisivät hyvät tekonne ja kiittäisivät Isäänne taivaassa."
Radikaali ääni.
Oletteko viime aikoina kuulleet radikaaleja ääniä?
Yhteiskunnassamme niitä on monia. Olen valinnut kolme.
Yksi on toisen maailmansodan ajoilta.
Saksa pommitti tuona aikana Britanniaa ja Lontoota.
Voisin esitellä Länsi-Lontoossa paikkoja, joihin putosi pommi.
Se oli pelottavaa aikaa.
Vihollinen oli porteillamme.
Toisen maailmansodan aikana oli kolme ääntä, -
jotka pyrkivät vaikuttamaan Britannian kansaan.
Ne olivat radioääniä. Oli sanomalehtiäkin, -
mutta radio oli tuohon aikaan pääasiallinen tiedotuskanava.
Kolme ääntä. Yhden varmaan arvaattekin. Winston Churchill.
Hänen innostavat radiopuheensa kohottivat brittien henkeä -
ylivoimaista vihollista vastaan.
Toukokuun 13. päivänä 1940, alahuone.
Pääministeri Chamberlain oli eronnut.
65-vuotiaan Churchillin ensimmäinen puhe pääministerinä -
oli rauhoitteleva kansaa sodan aikana.
"Sanon alahuoneelle saman, minkä sanoin hallitukselle.
Minulla ei ole tarjolla teille mitään muuta kuin verta, uurastusta, -
kyyneleitä ja hikeä."
Se oli toukokuussa. Sitten kesäkuun 4. päivänä 1940 -
hän piti kuuluisan puheen, josta olette varmasti kuulleet historiantunnilla.
Moni teistä ei elänyt vielä silloin.
"Me taistelemme rannoilla, taistelemme maihinnousupaikoilla, -
taistelemme pelloilla ja kaduilla, -
taistelemme kukkuloilla; emme koskaan antaudu."
Sodan aikana oli myös toinen ääni.
Se ei ollut myönteinen ääni, vaan kumouksellinen.
Hänen lempinimensä oli lordi Haw-Haw.
Nimitys viittasi hänen epäaitoon yläluokkaiseen puhetapaansa.
Hän oli amerikkalainen William Joyce.
Hän muutti Saksaan, otti Saksan kansalaisuuden -
ja alkoi lähettää radiossa natsipropagandaa Britanniaan.
Lähetys tunkeutui radioaalloille. Normaali ohjelmisto katkesi, -
ja hänen äänensä alkoi kuulua.
Lähetys alkoi näin: "Saksa kutsuu, Saksa kutsuu".
Sitä seurasi kumouksellista propagandaa, -
jonka tarkoitus oli musertaa brittien taistelutahto.
Puhun siitä, että me olemme ääniä.
Mutta on olemassa ääniä, jotka on kohdistettu meihin yhteiskunnassa.
Ne kaikki eivät ole myönteisiä. Osa kumoaa uskoamme ja luottamusta.
Kolmas ääni, jonka tahdon mainita, -
on C.S. Lewisin ääni, myös kuultu radiossa.
C.S. Lewis aloitti radiosarjansa sodan aikana.
Hän puhui kristinuskon perusopeista, joista syntyi kirja "Ehyt elämä".
C.S. Lewisin ääni lohdutti, vahvisti uskoa ja rohkaisi maan uskovia.
Lisäksi siitä ja muista julkaisuista on muodostunut -
huomattavimpia kristinuskoa selittäviä teoksia, jotka rohkaisevat uskovia -
ja jotka ovat tuoneet lukemattomia tuhansia Kristuksen luo.
Kun yksi mies kohotti äänensä.
Meidät on siis kutsuttu kohottamaan äänemme ja julistamaan Häntä -
vihamielisessä ympäristössä. Siksi Jeesus sanoi niin usein: -
"Älkää pelätkö. Vaikka he tappaisivat teidät. He eivät kykene."
"Älkää pelätkö, vaikka teitä pilkataan ja teille nauretaan."
Mikä on suurimpia syitä, miksi ihmiset eivät kohota ääntänsä -
julistaakseen Kristusta ja puolustaakseen Häntä?
Mikä se on? Pelko, häpeä.
"Saatan saada osakseni pilkkaa ja naurua. Sanovat: Roskaa!"
Mutta Jeesus sanoo: "Älkää pelätkö sitä. Olen kanssanne.
Tiedän hiustenne määrän. Olette arvokkaita. Huolehdin teistä.
Älkää ikinä lakatko julistamasta minua."
Rohkaisen teitä tänään. Kuka yrittää vaientaa teidät?
On useita eri tapoja puhua.
Ei tarvitse puhua samalla tavalla kuin minä nyt -
toimiessani virassa ja sanoessani: "Niin, totisesti, sanoo Herra.
Olen kastettu Hengessä, ja puhun teille kielilläni."
Ei. Tarvitaan viisautta ja kommunikointia, -
jos haluamme, että ääni tulee kuulluksi ja ymmärretyksi.
Sanomani on yksinkertaisesti: tee se. Älä anna heidän vaientaa sinua.
Puolusta Jeesusta. Älä murehdi, vaikka joku torjuisi.
Olen huomannut, että kaikkein vihamielisimmin suhtautuvat -
ovat joskus kaikkein lähimpänä Kristuksen vastaanottamista.
Älä murehdi sitä.
Me julistamme Häntä. Kyse ei ole meistä, vaan Hänestä.
Miten siis teemme sen?
Puhun kolmesta päätavasta. Yhtä tapaa olen jo sivunnutkin.
Se on julistaminen.
On tärkeää saada ihmiset tilanteeseen, -
jossa annat heille evankeliumin tai selität sen heille.
Kun menemme ulos kaduille, -
se on hieman helpompaa. Kyse on kokonaan julistamisesta.
Joku saarnaa: "Raamattu sanoo, että Jeesus on Herra!"
Sille on paikkansa, vaikkakin se karkottaa jotkut.
Mutta tosiasiassa se on yhä hedelmällisin evankeliointimuotomme.
Ne, jotka eivät ole kiinnostuneita, pilkkaavat ja jatkavat matkaa.
Mutta puolet niistä, jotka pysähtyvät juttelemaan, tulevat Kristuksen luo.
Koska taustat ovat monet, vaikeutena on varmistaa uskossa pysyminen.
Niinpä me rakastamme ystäväevankeliointia.
Se on pitkäkestoista.
Jumala tuo elämääsi jonkun, ja olette ensisijassa ystäviä.
"Olen ystäväsi, jos otat traktaatin."
Ei. Rakastat ihmisiä aidosti ja luot heihin yhteyksiä.
Rakennat ystäväverkostoja, koska olemme sosiaalisia ja ystävällisiä.
Rakastamme ihmisiä. Välitämme.
Ystäväevankelioinnin ongelma on se, -
että se muuttuu pelkäksi ystävyydeksi ja evankeliointi unohtuu.
Täytyy tulla hetki, jossa sanomme: "Tiedätkö mitä?
Olemme keskustelleet pitkään. Olet puhunut kiinnostavista asioista.
Uskon, että Jumala tekee työtään elämässäsi. Voinko nyt kertoa, -
mitä minä uskon Jeesuksesta ja Hänen ristinkuolemastaan?"
Älä siis pidä sitä salassa. Se täytyy sanoa.
Kyse ei ole keskustelemisesta, väittelemisestä tai kinaamisesta.
Evankeliumi on sanoma, joka tulee julistaa.
Emme kajoa sanomaan. Se on sanoma, joka on annettu meille.
Joku sanoo: "Kuka luulet olevasi? Pitäisikö minun uskoa, mitä sanot?"
Vastaamme: "Älä usko mitään, mitä minä sanon. Kyse ei ole minusta.
Katso, mitä Jeesus sanoo.
Jos sinulla on ongelma sen kanssa, sano se Hänelle. Hän näin sanoi."
Olemme sanansaattajia. Sanansaattaja on sana julistukselle.
Sanansaattajan tehtävä oli antaa julkisia ilmoituksia.
Jeesuksen aikaan sanansaattajilla oli tärkeä tehtävä.
Etenkin kreikkalaisessa yhteiskunnassa -
he kutsuivat koolle kansankokouksen.
Kreikaksi "kansankokous" on ekklesia. Sanaa käytettiin myös seurakunnasta.
Kun julistamme sanomaa rohkeasti, kajoamatta sanomaan, -
ilman pelkoa, häpeää tai nolostumista, -
ihmiset uskovat ja seurakunta alkaa kasvaa.
Se on loistokasta. Jotkut Kristus-ruumiissa on nostettu -
muodollisiin julistajan tehtäviin.
Kaikki eivät ole billygrahameja, -
mutta meidät kaikki on kutsuttu julistamaan Häntä ― sanoin.
Julista palavasti, vakuuttavasti ja selvästi -
mutta älä muuta sanomaa.
Kerro se uskollisesti.
Puhu se julistamalla.
Puhu myös elämälläsi.
Kuka sanoikaan: -
"Julista evankeliumia ja käytä sanoja, jos on pakko"?
Muistatteko? Teot puhuvat äänekkäämmin kuin sanat.
Me siis puhumme sen kautta, miten me elämme.
Uusi testamentti rohkaisee elämään kaunistukseksi evankeliumille.
Eli tekemään se yhä houkuttelevammaksi.
Ei sanomaa itsessään vaan esittämään se niin, -
että astia, jossa ja jonka kautta sanoma välitetään, on vetoava.
Mikä tekee evankeliumista puoleensavetävän? Elämäntapamme.
Se ei ole kielteinen ja tuomitseva.
Kuuntele niitä, jolle puhut. Kuule, mitä heillä on sanottavana.
Silloin huomaat hyvin pian, mitä Pyhä Henki on tekemässä.
Sillä hetkellä sinulla on yhteys, -
joka kuitenkin katkeaa heti, jos olet tuomitseva.
Evankeliumi tietenkin puhuu Jumalan vihasta ja pelastuksesta, -
jonka kautta säästymme vihalta. Mutta tee selväksi, -
että se on Jumalan asenne, ei sinun henkilökohtainen asenteesi.
Ja Jeesushan sanoi, ettei Hän tullut maailmaan tuomitsemaan maailmaa -
vaan jotta Hänen kauttaan maailma pelastuisi.
Tuomion päivä on tulossa, mutta vielä on mahdollisuus pelastua.
Tuomitsevuus ei yleensä ole vain vilpitöntä opetusta, -
että kaikki ovat syntiä tehneet ja vailla Jumalan kirkkautta -
ja synnin palkka on kuolema. Se on kaikkien tausta.
Emme edes ole armosta pelastettuja syntisiä. Olimme syntisiä, -
mutta nyt olemme pelastuneet ja Jumalan vanhurskaus Kristuksessa.
Emme ole kurjia syntisiä. Ei. Synti vaikuttaa yhä, mutta olemme vapaat.
Kun he näkevät sen, he alkavat itsekin haluta sitä.
Mutta jos alat moittia heidän syömisiään ja juomisiaan, -
osa siitä voi olla viisautta, -
mutta osa taas pelkkiä ihmisten tekemiä sääntöjä, -
hengellisempiä kuin Jumala itse.
Ei. Jumalan valtakunta ei ole lakeja ja kysymyksiä -
syömisestä ja juomisesta.
Se on vanhurskautta, -
rauhaa ja iloa.
Anna sen näkyä elämässäsi.
Kokoonnumme rukoilemaan pienryhmissä: "Jumala, auta.
Muuta minut. Herra, tahdon olla sitä kaikkea. Jumala, täytä minua lisää."
Teemme sen voidaksemme mennä -
ja loistaa vanhurskautta, rauhaa ja iloa Pyhässä Hengessä. Se on mahtavaa.
Olen innoissani siitä. Minusta on ihanaa todistaa uskostani.
Jumala antaa ihmeellisiä tilaisuuksia.
En väitä olevani suuri evankelista. En ole. Voin teeskennellä olevani -
ja julistaa tuhansille, mutta saan eniten iloa siitä, kun kerron, -
mitä Jeesus on tehnyt elämässäni.
Ei uskonnollisin sanoin tai hämmentävin käsittein.
Kerron yksinkertaisesti omin sanoin, kuinka Jumalan rakkaus -
lähetti Kristuksen tänne. Jeesus antoi henkensä, ja se riittää Jumalalle, -
joka rakastaa meitä ja tahtoo meidät valtakuntaansa.
Aamen ja aamen.
Puhut julistamalla. Puhut sillä, miten elät.
Puhut myös osallistumalla. Puhun toiminnasta.
Mietin tätä. Heitän ajatuksen. Katsotaan, mitä ajattelette.
Pidän termistä "kristillinen aktivismi".
On kaikenlaisia aktivisteja, mutta yritän tavoittaa ajatuksen, -
että kristittyinä meidän tulisi nousta ja olla aktiivisia yhteisössämme.
Toisin sanoen menemme yhteiskunnan joka osa-alueelle.
Yhteiskunnan jokaiselle vaikutusalueelle, -
lääketieteeseen, terveydenhoitoon, koulutukseen, urheiluun.
Siellä loistamme Jeesukselle.
Työpaikalla. Työpaikka on todellisen kutsusi tapahtumapaikka, -
jossa sinun tulee korottaa äänesi Jeesukselle -
ja olla hyvä uutinen.
Ei vain julistaa hyviä uutisia.
Teemme sen, koska rakastamme heitä. Ole hyvä uutinen koulussasi.
Älä ole se, joka sanoo: "Olen niin väsynyt."
Lakkaa valittamasta ja ole myönteinen.
Tee jotain, josta ihmiset voivat olla kiitollisia.
Jos sinusta tulee hyvä uutinen, -
he uskovat sinua, kun sinulla on hyviä uutisia. Aplodit Jumalalle!
Monet ihmiset ovat olleet muutosagentteja.
William Wilberforce, Martin Luther King Jr. -
ja muut yhteiskunnan uudistajat, kristityt aktivistit yhteisössä, -
yhteiskunnassa, oppilaitoksissa, BBC:ssä, kuninkaallisessa palatsissa.
Missä ikinä olemme, meidät on kutsuttu loistamaan Jeesukselle, -
puhumaan Hänen sanaansa, -
elämään se todeksi, niin että meistä tulee Sanan eläviä kirjeitä.
Osallistumaan niin, että meistä tulee hyvä uutinen -
ja hyvän uutisen kantajia.
Suomennos: Marianne Tenetz