KENSINGTON TEMPLE Radikaali rakkaus
COLIN DYE: JEESUKSEN RADIKAALIT SEURAAJAT
Radikaali rakkaus
Aloitan tänä aamuna uuden minisarjan -
aiheesta "Radikaali opetuslapseus".
Rohkaisen teitä tulemaan Jeesuksen radikaaleiksi seuraajiksi.
Kosketan sitä aihetta. Pääsanomani käsittelee rakkautta.
Radikaalia rakkautta. Jumala kutsuu sinua ja minua, meitä yhdessä, -
rakastamaan Häntä radikaalisti, -
rakastamaan ihmisiä radikaalisti.
Rakastamaan radikaalisti niitä, jotka maailmassa tarvitsevat sitä rakkautta.
Avainajatukseni on olla juurtunut ja perustunut rakkauteen.
Haluatteko tietää, mikä on varma perustus? Rakkaus.
Kristuksen rakkauden tunteminen -
on kaiken radikaalin kristillisen elämän perustus.
Olla myyty Hänen rakkauteensa on ainoa varma perustus elämälle -
ja ainoa tie Jumalan täyteyteen.
Olen aikoinani tutkinut paljon kirjaa, -
jonka on kirjoittanut David Benner.
Kirjan nimi on "Sacred Companions, The Gift of Spiritual Friendship".
Hän kirjoittaa rakkaudesta näin: "Alan rakastaa Jumalaa, -
kun tiedän ― en vain usko ― kun tiedän, että Jumala rakastaa minua.
Kun kaikkein syvin tieto itsestäni on se, -
että olen Jumalan syvästi rakastama, -
olen ottanut ensimmäisen askeleen kohti Jumalan tuntemisen sydäntä.
Olen myös ottanut ensimmäisen askeleen -
kohti aitoa lähimmäisenrakkautta."
Ef. 3:14―19:ssa lukee näin: -
"Sentähden minä notkistan polveni Isän edessä, -
josta kaikki, millä isä on, taivaissa ja maan päällä, saa nimensä, -
että hän kirkkautensa runsauden mukaisesti antaisi teidän, -
sisällisen ihmisenne puolesta, voimas- sa vahvistua hänen Henkensä kautta -
ja Kristuksen asua uskon kautta teidän sydämissänne, -
niin että te, rakkauteen juurtuneina ja perustuneina, -
voisitte kaikkien pyhien kanssa käsittää, -
mikä leveys ja pituus ja korkeus ja syvyys on, -
ja oppia tuntemaan Kristuksen rakkau- den, joka on kaikkea tietoa ylempänä;
että tulisitte täyteen Jumalan kaikkea täyteyttä."
Aloitan radikaalin kristillisen elämän perustasta, ja se on radikaali rakkaus.
Sanassa "radikaali" on nykyään häiritsevä kaiku.
Kun tutkii perusteellisesti sen sanakirjamääritelmää, -
radikaalit ihmiset määritellään näin: -
He ovat niitä, jotka haluavat nähdä muutoksen -
omassa elämässään ja ympärillään.
Mutta ei pikkuruisia, pinnallisia, ulkonaisia muutoksia.
He haluavat perinpohjaisen, kauas- kantoisen, mullistavan muutoksen -
omassa ja muiden elämässä. Muutoksen, joka pysyy.
Tämän määritelmän lukeminen innostaa minua olemaan radikaali.
Radikaali tarkoittaa jotain, -
joka vaikuttaa jonkin perustavanlaatuiseen olemukseen.
Se on kauaskantoista ja perinpohjaista.
Minusta se on hyvä sana meille uskoville.
Palata juurille, Jeesuksen alkuperäisiin opetuksiin -
Uudessa testamentissa, evankeliumeihin, alkuun, -
ja kuulla evankeliumien puhe, kuulla Jeesuksen ihmeellisestä syntymästä, -
kuka on tämä ihmeellinen Messias.
Miten Hän alkoi palvella, tehdä hyvää, parantaa.
Hänen ihmeelliset sanansa.
Jeesuksen sanat ovat joko totta tai sitten ei.
Se on joko totta ― ja se on ―
tai sitten ei, mutta Hän piti sitä totena tai tiesi valehtelevansa.
Hän on joko mielipuoli, paha tai Jumala.
Jos Hän huijaa itseään, Hän on mielipuoli.
Jos Hän huijaa muita, Hän on paha.
Mutta jos Hän todella on se, joka Hän sanoo olevansa, Hän on Jumala -
ja Henki näyttää sen meille todeksi.
On kuin lukisi punaisen tekstin. Olen asiasta kahden vaiheilla.
Monissa Raamatuissa Jeesuksen sanat on kirjoitettu punaisella.
On hyvä korostaa niitä. Mutta koko Raamattu on Jeesuksen sanaa.
Ei vain punainen teksti vaan Vanha ja Uusi testamentti.
Jos kuitenkin palaamme Jeesuksen puhtaaseen ydinopetukseen -
ja päätämme hyväksyä sen sellaisenaan -
sekä soveltaa sitä perinpohjaisesti, yhtenäisesti ja kauaskantoisesti, -
niin että se tuottaa pysyviä muutoksia,
meistä tulee radikaaleja Kristuksen seuraajia.
Oletko koskaan kokenut Jumalan rakkautta syvällisesti?
Ei vain välähdyksittäin -
vaan niin syvällisesti, että Jumalan rakkauden kokemus säilyy luonasi.
Puhumme myöhemmin, ettei kyse ole aina tunteista. Itse asiassa harvoin on.
Tulemme vakuuttuneiksi tällaisessa Jumalan kohtaamisessa -
sekä Hänen ja Pyhän Hengen jatkuvassa kokemisessa, -
että Jumala rakastaa meitä.
Ja että Jumala, joka on rakkaus, rakastaa niin kuin vain Jumala voi.
Tuo rakkaus on korkeampi kuin mikään muu maailmassa, -
paitsi se, mikä ylhäältä vuodatetaan.
Muinaisilla kreikkalaisilla -
oli kahdeksan erilaista rakkautta tarkoittavaa sanaa.
Ne merkitsivät eri asioita.
Esimerkiksi fileo-rakkaus tarkoitti vanhempien ja lasten rakkautta.
Eräs sana tarkoitti ystävien välistä rakkautta.
Myös romanttiselle ja seksuaaliselle rakkaudelle oli omat sanansa.
Kaikille näille rakkauksille on paikka Jumalan tarkoituksissa, -
mutta niiden pitää olla omalla paikallaan.
Jumala siunaa kaikkia näitä rakkauden ilmentymiä, -
jos ne on luovutettu Hänen suunnitelmalleen ja tarkoituksilleen.
Muinaisessa kreikassa oli myös eräs rakkautta tarkoittava sana, -
joka esiintyy Uudessa testamentissa erityisestä syystä. Sana on agape.
Uudessa testamentissa se on varattu yksinomaan -
tarkoittamaan tiettyä, erityistä rakkautta, Jumalan rakkautta.
Alun perin sillä kuvattiin korkeinta rakkauden muotoa, -
epäitsekästä, uhrautuvaa, ehdotonta rakkautta.
Raamattu näyttää meille, että sellainen rakkaus sillä tasolla, -
puhtain, korkein rakkaus, -
tyydyttävin, kunniakkain rakkaus -
on Jumalan itsensä rakkaus.
Siksi rakkauteen juurtuneena ja perustuneena oleminen -
alkaa ymmärryksellä, oivalluksella, -
itse asiassa syvällä kokemuksella Jumalan rakkaudesta.
Ja sen tulee jatkua läpi koko kristillisen elämän.
David Benner on sanonut: "Tunteakseen Jumalan -
Hänet täytyy pitää mielessä eikä vain ajatella Häntä.
Pitää oppia huomaamaan Hänen läsnäolonsa meissä -
ja viettämään aikaa katsellen Häntä.
Olemaan hiljaa Hänen edessään ja keskittymään Häneen.
Oppia kuuntelemaan Häntä.
Nämä rakastavan huomioimisen tavat muodostavat perustan -
rakkaussuhteen kehittymiselle Jumalan kanssa."
Jeesus on täydellinen esimerkki, puolustaja ja ilmentymä -
tästä rakkaudesta.
Jeesuksen rakkaus oli monisuuntaista.
Koko Uudesta testamentista, ainakin evankeliumeista, voi nähdä, -
että Jeesuksen elämässä oli yksi hallitseva asia ylitse kaiken muun, -
rakkaus Isää kohtaan.
Ennen ristille menoa Hän sanoi: "Nyt maailman pitää näkemän, -
kuinka Poika rakastaa Isää." Kun Jeesus kuoli ristillä, -
se oli Hänen rakkautensa Isää ja tämän tarkoituksia kohtaan.
"Tässä olen, Herra. Lähetä minut. Olen valmis tekemään tahtosi."
Hänen rakkaudelleen Isää kohtaan -
vetää vertoja vain Isän rakkaus Poikaa kohtaan.
Isä rakastaa Poikaa, Poika rakastaa Isää.
Pyhä Henki, rakkauden Henki heidän välillään on niin vahva, -
että Hän on kolminaisuuden kolmas Persoona.
Rakkaus on Jumalasta. Jokainen Jumalasta syntynyt rakastaa.
Tämä on Jumalan rakkauden voimallinen kokemus.
Johanneksen evankeliumissa esiintyy usein eräs lause.
Oletko huomannut?
Johannes mainitsee aika ajoin -
"opetuslapsen, jota Jeesus rakasti".
Kuka on tämä opetuslapsi, jota Jeesus rakasti?
Kuka on tämä erityinen? Enkä puhu jalkapallovalmentajasta.
Erityinen kahdentoista joukossa. Kuka hän on?
Jos lukee tarkasti, huomaa, että Johannes tarkoittaa itseään.
"Minä olen opetuslapsi, jota Jeesus rakasti."
Voi kuvitella Pietarin sanovan: "Ei. Hän rakasti meitä kaikkia."
Johannes ei tarkoittanut, että Jeesus rakasti häntä enemmän kuin muita.
Ei, ei.
Johannes oli Jumalan rakkauden valtaama.
Häntä kutsutaan rakkauden apostoliksi.
Hän puhuu evankeliumissaan ja kirjeissään paljon rakkaudesta.
Miksi? Koska Johannes oli tehnyt päätöksen.
"Minä en määrittele itseäni -
sen mukaan, mitä itse ajattelen itsestäni -
tai mitä muut ajattelevat minusta.
Määrittelen itseni sen mukaan, mitä Jeesus ajattelee minusta.
Hän rakastaa minua, ja sen vuoksi -
identiteettini on opetuslapsi, jota Jeesus rakasti."
Evankeliumissaan Johannes sanoo, -
että Hän oli maailmassa ja rakasti omiaan loppuun saakka, -
ja nyt Hän osoittaa heille täydellisen rakkautensa.
Mitä se oli?
Sanotaan, että piru piilee yksityiskohdissa.
Ei. Rakkaus piilee yksityiskohdissa.
Kukaan ei ollut muistanut tuoda palvelijaa -
pesemään opetuslasten jalkoja.
Jeesus kääri vyötäisilleen pyyhkeen, otti vadin -
ja alkoi yksitellen pestä -
opetuslasten jalkoja.
Jeesus palveli opetuslapsiaan.
Joskus kaikkein halpa-arvoisin tehtävä, -
suurin nöyryyden ilmaisu, -
kertoo rakkaudesta kaikkein parhaiten.
Isä rakasti maailmaa ja antoi Poikansa, Jeesuksen.
Tämä rakasti Isää, meitä ja maailmaa niin että meni ristille.
Tämä on asian ydin.
Kun puhutaan rakkauden eri tasoista, -
tiedätte lämpimän, hellän tunteen, -
jota kokee vaikkapa lapsiaan tai vanhempiaan kohtaan, -
ystävää tai seurustelukumppania kohtaan.
Tuntee perhosia vatsassaan. Niitä juhlitaan 14. helmikuuta.
Nämä tunteet ovat inhimillisiä ja kiitettäviä.
Olemme ihmisiä, joilla on fyysinen keho.
Koemme tunteita fyysisesti, sisuskaluissamme.
Täällä, vatsassa.
Se on hyvä asia.
Mutta jos ihminen seuraa vain kihelmöiviä tunteita, -
hän päätyy tilanteeseen, jossa ei tunnu enää yhtään kivalta.
Mutta Jumalan rakkaudessa kyse ei ensisijaisesti ole tunteista.
Jumalan rakkaus on sitoumus ja päätös -
antaa lahjaksi kaikkea hyvyyttä, siunausta ja huomiota -
jopa uhrautumiseen asti, -
jotta voi tuoda jotain hyvää ja hyödyllistä muille.
Raamattu sanoo Jeesuksen uhrista ristillä, -
että se oli korkein osoitus, Mount Everest, huippu -
rakkauden kaikesta ilmestyksestä.
Ei että me rakastimme Jumalaa vaan että Jumala rakasti meitä -
ja lähetti Jeesuksen ristille uhriksi syntiemme edestä.
Jeesuksen piti ristillä rakkaus. Mitkään köydet, ketjut ja naulat -
eivät olisi voineet pitää Häntä, ellei Hän itse olisi halunnut sitä.
Hän antoi itsensä rakkaudesta, -
jotta sotilaat saattoivat lävistää ― tuskin ei kämmeniä, -
koska silloin Hänet olisi pitänyt myös sitoa ristiin.
Todennäköisesti naula lyötiin ranteen luiden, -
värttinä- ja kyynärluun, väliin.
Niiden varassa ihminen roikkui.
Hänet sidottiin, jalat sidottiin -
tuskallisen kiduttavaan asentoon.
Lääkärien mukaan ranteessa on hermo.
Naula lävisti hermon, ja Hän roikkui sen varassa.
Se lähetti kipua kaikkialle kehoon tuhansien volttien shokkiaaltoina.
Oletko kanssani samaa mieltä, että kun Jeesus kuoli ristillä, -
Hänen kehossaan ei ollut ainoatakaan miellyttävää tunnetta.
Ja silti risti on ilmaus Jumalan rakkaudesta.
Kun Jeesus oli ristillä kivussa ja tuskassa, -
se oli puhdasta, uhrautuvaa rakkautta.
Kun Hän sanoi: "Isä, anna heille anteeksi. He eivät tiedä, mitä tekevät",
se ei ollut höpönpöppö- pusipusi-rakkautta.
Se oli päätös. Se oli miehekästä. "Olen sitoutunut tähän, -
vaikka ei tunnu siltä."
Rakkauteen juurtuminen ja perustuminen -
on paitsi tuntea Jumalan rakkaus yleisesti maailmaa kohtaan -
tai hieman erityisemmin Hänen omiaan kohtaan.
Se on myös tuntea ja kokea Hänen rakkautensa minua kohtaan.
Jumalan Poika rakasti minua ja antoi itsensä minun edestäni.
Tämä on siis Jumalan radikaalia rakkautta.
Kun saamme sitä osaksemme, alamme rakastaa Jumalaa radikaalisti.
Rakastamme, koska Hän ensin rakasti meitä.
Kun tiedämme olevamme rakastettuja, -
voimme oppia rakastamaan Jumalaa ja toisiamme, -
sillä täydellinen rakkaus karkottaa pelon.
Se on suurin este meidän ja Jumalan rakkauden välillä.
Auttakaa tässä niitä, jotka eivät vielä tunne Jeesusta.
Se on suurimpia kompastuskiviä.
Sanot: "Jumala rakastaa sinua."
Hän vastaa: "Niinpä niin. Sinä tuomitseva fundamentalisti ajattelet, -
että Jumalan pitäisi grillata minut elävältä.
Jumala on vihainen. Hän passittaa minut helvettiin.
Palvelisinko sellaista Jumalaa?"
Etkä ole edes sanonut mitään sellaista, mutta niin heistä tuntuu.
Heillä on ikävä käsitys Jumalasta.
He luulevat, että se on vain tulta, tulikiveä ja tuomiota.
He eivät tiedä mitään Jumalan rakkaudesta -
eivätkä ymmärrä rakkaus-sanaa.
Heille rakkaus on sitä, että saa tehdä mitä haluaa.
Heti kun mainitsee jotain, mikä loukkaa heidän vapauttaan -
tehdä mitä he tahtovat, he sanovat, ettei se ole rakkautta.
"Jos rakastat minua, annat minun tehdä mitä tahdon.
Vaikka ryöstää pankin tai ampua jonkun."
Se ei ole rakkautta. Raamattu sanoo, ettei rakkaus vahingoita muita.
Ei voi rakastaa jotakuta ja samaan aikaan tietoisesti vahingoittaa häntä.
Ajatus vapaasta rakkaudesta on harhaanjohtava. Sitä ei ole olemassa.
Rakkaus on asia, joka tuo meidät -
paitsi Jumalan lasten vapauteen, -
myös Jumalan valtakunnan vanhurskauteen.
Vaikka puhuisit vain rakkaudesta -
ja selittäisit, mitä rakkaus on, -
he alkavat kamppailla sisimmässään, -
sillä heidän käsityksensä mukaan rakkaus pitää ansaita.
He antavat ja pidättävät rakkautta sen mukaan, mitä toinen tekee -
ja miten tämä vastaa.
Ehdoton rakkaus on sitä, että Jumala on päättänyt rakastaa, -
hukuttaa sinut rakkauteensa ja avata sinulle taivaan portit, -
vastaatpa siihen tai et. Hän jatkaa rakastamistasi.
Teitpä parannuksen tai et, Hän jatkaa rakastamistasi.
Ainoa tapa kokea se rakkaus on jättää taakse vanha elämä.
Mutta siihen liittyy kokemus, ettei sitä ansaitse.
Sisimmässämme meistä jokainen tietää, ettemme ole ansainneet sitä.
Tiedätkö sen? Uskovanakin on vaikeaa päästä irti -
siitä vanhasta "En ole kyllin arvollinen" -asenteesta.
Se kuuluu syntisen ajatustapaan.
Rakkaus ei näet riipu sinun ansiokkuudestasi.
Se perustuu Jeesuksen ansioon.
Kyse on siitä, että Hän on arvollinen.
Koska ihminen ajattelee: "En usko ansaitsevani tätä", hän vastustelee.
Joskus avoimesti ja vihamielisesti.
Ole avoin niille, jotka vastustavat evankeliumia äänekkäimmin, -
sillä hyvin usein he ovat lähimpänä sitä.
He näet vastustavat lihan kuolinkamppailuja.
He ovat vapautumassa vanhasta ja ymmärtämässä, -
ettei kyse ole omista ansioista vaan Jumalan ansiosta -
ja siitä, että Hän rakastaa meitä tällaisinamme.
Niinpä siis tämä on todellinen paraneminen.
Sielun todellinen paraneminen.
Astuminen Jumalan rakkauden suurenmoiseen kokemiseen.
David Benner sanoo: -
"Jumala ei tahdo minun yrittävän tulla rakastavammaksi.
Hän tahtoo, että imen Hänen rakkauttaan, -
niin että se alkaa vuotaa minusta.
Palaan uudelleen siihen, että tiedän olevani Jumalan syvästi rakastama.
Mietiskelen Hänen rakkauttaan. Keskityn Häneen -
ja Hänen rakkauteensa minua koh- taan, ei minun rakkauteeni Häneen.
Hitaasti asiat alkavat muuttua. Sydämeni alkaa lämmetä ja pehmetä.
Alan kokea uusia tasoja rakkaudessani Jumalaa kohtaan.
Hitaasti, miltei huomaamattomasti, alan nähdä muut -
Jumalan rakkauden silmien läpi.
Alan kokea Jumalan rakkautta muita kohtaan. Vain rakkaus -
saa aikaan aidon muutoksen. Tahdonvoima ei siihen kykene.
Hengellisestä ponnistelusta ei ole siihen.
Jos haluamme rakastaa kunnolla, -
meidän täytyy palata yhä uudelleen Jumalan rakkauteen."
Thomas Merton: "Kristillisen rakkauden juuri ei ole tahto rakastaa -
vaan usko, että olemme Jumalan syvästi rakastamia." Juuri niin!
Paluu suureen rakkauteen, -
joka oli läsnä jo ennen kuin koimme ensimmäistäkään hylkäämistä, -
ja joka on läsnä vielä silloinkin, kun kaikki muut ovat hylänneet.
Se on meidän todellinen hengellinen työmme.
Kun Jumalan rakkaus on muuttanut meidät, -
Hänen käskynsä eivät ole raskaita. Iloitsemme Hänestä ja Hän meistä.
On ilo olla Hänelle mieliksi. Rakastamme Jumalaa, Hänen teitään.
Rakastamme Hänen käskyjään, tahtoaan. Teemme sen Hänelle.
Tietäen, että Hänen tiensä on todellinen tie.
Meidän kehitelmämme ei ole lähelläkään todellisuutta.
Hänestä ja Hänen rakkaudestaan virtaava todellisuus -
on painettu merkiksi elämäämme -
ja teemme sen Hänen tähtensä.
Kuvittele, että tänään -
seuraavien hetkien aikana -
Jeesus ilmestyisi näkyvästi -
ja fyysisesti silmiemme eteen. Kuvittele.
Raamatun mukaan Hänellä on käsissään naulan jäljet.
Ikuiset muistutukset Hänen rakkaudestaan.
Hän ojentaa arpiset kätensä sinua kohti, koskettaa ja ottaa syliin.
Mitä kieltäisimme Häneltä sillä hetkellä?
Jos Hän pyytäisi: "Tee se minun tähteni."
Vaikka se olisi miten vaikeaa tahansa, -
kieltäytyisimmekö? Emme.
Vaikka se olisi vaistojemme vastaista.
"Pyydätkö luopumaan siitä ainoasta asiasta, joka tuo minulle onnen?"
"Ei, vaan luopumaan siitä, minkä luulet tuovan sinulle onnen, -
ja ottamaan vastaan sen ainoan, joka voi antaa sinulle onnen -
ja täyttää sielusi kaipuun."
Kieltäytyisimmekö? Emme.
Minulla on sinulle hyviä uutisia.
Hän on täällä. "Emme näe Häntä."
Uskotko vain sen, mitä näet?
Vai uskotko Hänen Sanaansa? Hän ei ikinä jätä eikä hylkää.
Herra Jeesus Kristus on täällä tänään.
Hän ojentautuu sinua kohti -
ja sanoo: "Minä rakastan sinua.
Otatko vastaan rakkauteni?
Ja teetkö sen minun tähteni?"
Suomennos: Marianne Tenetz