KENSINGTON TEMPLE Mitä Jeesus sanoisi?
COLIN DYE: MITÄ JEESUS SANOISI?
Matt. 12:33―37.
Jeesus puhuu aikansa negatiivisista, -
tuhoisista, tuomitsevista, uskonnollisista ihmisistä.
Mehän tiedämme, ettei meidän aikanamme ole negatiivisia, -
tuomitsevia, arvostelevia kristittyjä, eihän?
Ette tiedä, miten suhtautua. Helpotan asiaa.
Oletko sitä mieltä, ettei maailmassa ole nykypäivänä negatiivisia, -
arvostelevia, kovia, tuomitsevia, uskonnollisia ihmisiä?
Et. Valitettavasti uskonto tuottaa -
paljon negatiivisia, tuomitsevia, arvostelevia ihmisiä.
Ikävä kyllä tunnemme aika paljon kristittyjä, -
joiden huulten pitää kääntyä. Eikö totta?
Jeesus opettaa juuri tästä.
Matt. 12:33: "Joko tehkää puu hyväksi ja sen hedelmä hyväksi, -
tahi tehkää puu huonoksi ja sen hedelmä huonoksi; -
sillä hedelmästä puu tunnetaan." Hyvin yksinkertainen periaate.
Hyvä puu kantaa hyvää hedelmää.
Huono puu ei voi kantaa hyvää hedelmää.
Ei siis pidä jäädä vain uskonnolliseksi. Elämän ja sydämen pitää muuttua.
Pitää repiä vanha puu juurinensa ja istuttaa uusi puu, -
joka tuottaa hyvää hedelmää. Hän jatkaa, j. 34: -
"Te kyykäärmeitten sikiöt".
Tässä on Jeesus.
Hän punnitsee sanansa erittäin tarkkaan.
Hän osoittaa pian, että ihmisillä voi olla myrkkyä suussaan.
Heillä voi olla kyykäärmeen myrkkyä.
Kun he puhuvat, he sylkevät myrkkyä.
Oletteko tavanneet ketään sellaista?
Voimme siis ymmärtää, miksi Jeesus puhui kyykäärmeiden sikiöistä.
"...kuinka te saattaisitte hyvää puhua, kun itse olette pahoja?
Sillä sydämen kyllyydestä suu puhuu."
92-käännös sanoo: "Mitä sydän on täynnä, sitä suu puhuu."
Jos ihminen on ylitsevuotavan täynnä ja jotain läikkyy yli, -
se läikkyy yli suusta. Sydän läikkyy yli suusta.
Kyse ei ole vain siitä, että hillitsee kielensä, vaan myös siitä, -
että oppii löytämään Jumalan hyvyyden ja armon sisältään.
Parantumaan niin, että vaikka kokee loukkauksen tai pettymyksen, -
ihminen kasvaa eikä katkeroidu.
Kun muut kiroavat häntä, hän vain siunaa.
Kun muut kiroavat kaksinkertaisesti, hän siunaa kaksinkertaisesti.
Hän jatkaa, kunnes Jumala siunaa heitä.
"Te kyykäärmeitten sikiöt, kuinka te saattaisitte hyvää puhua, -
kun itse olette pahoja? Sillä sydämen kyllyydestä suu puhuu.
Hyvä ihminen tuo hyvän runsaudesta esille hyvää, -
ja paha ihminen tuo pahan runsaudesta esille pahaa.
Mutta minä sanon teille: jokaisesta turhasta sanasta, -
minkä ihmiset puhuvat, pitää heidän tekemän tili tuomiopäivänä.
Sillä sanoistasi sinut julistetaan vanhurskaaksi, -
ja sanoistasi sinut tuomitaan syylliseksi."
Ihmeellinen opetus. On tärkeää hillitä tätä.
Tätä pikku elintä.
On tärkeää ohjata oma puhe oikeaan suuntaan.
Tehdä se yhtäpitäväksi Jumalan työn kanssa sisimmässämme.
Tästä puhutaan kaikkialla Raamatussa. Psalmi 141:3.
Psalminkirjoittaja sanoo: "Herra, pane minun suulleni vartija, -
vartioitse minun huulteni ovea."
Hän tarkoittaa: "Jumala, en aina pidä siitä, mitä täältä joskus pääsee.
Tarvitsen apuasi. Auta minua, Herra.
Auta minua, että puheeni kirkastaa Sinua, siunaa muita -
sekä rakentaa eikä hajota.
Auta minua, Herra, ettei yksikään turha sana aiheuta ongelmia."
Jeesus puhuu turhista sanoista.
Miksi meidät tuomitaan jokaisesta turhasta sanasta?
Koska se osoittaa, mitä sisällämme tapahtuu.
Jotkut nimittäin osaavat puhua kauniisti.
Tunnetko sellaisia? He tekevät eri tavalla kuin puhuvat.
Jotkut osaavat puhua Jumalan valta- kunnan, saati Britannian puolesta.
Tavallaan he puhuvat aivan oikein, mutta he ovat epäaitoja.
Raamattu sanoo, että ihminen on sitä, mitä hän sydämessään ajattelee.
Se, mitä hän puhuu, ei vastaa hänen sydäntään.
Se tulee ilmi jossain vaiheessa.
Ennemmin tai myöhemmin jotain lipsahtaa.
Se paljastaa, millainen hän sisimmässään on.
Psalminkirjoittaja sanoo: "Jumala, en pidä siitä, mitä sanon.
Minua hävettää, mitä suustani päästän. Auta minua!"
Toivon, että te kanssani lausutte saman rukouksen: "Jumala, auta.
Vartioitse minun huulteni ovea."
Job 27:4.
Job on Vanhan testamentin sankareita.
Kärsivällisyyden, uskon sankari. Hän totisesti koki kaikenlaista.
Tapahtui kaikenlaisia onnettomuuksia. Lukekaa kirja.
Hän sairastui ja tuli tosi huonoon kuntoon.
Ystävät tulivat tarjoamaan lohtua, mutta ainoa asia, -
jossa he onnistuivat, oli se, että he olivat kolme päivää hiljaa.
Sen jälkeen koitti alamäki. Heti kun he avasivat suunsa -
lohduttaakseen Jobia, he vain käänsivät puukkoa haavassa.
He sanoivat: "Job, voi kun olemme pahoillamme. Sinulla on vaikeaa.
Olet varmasti tehnyt jotain vakavaa syntiä."
Koko loppukirjan he lyövät Jobia sanoillaan ja arvostelevat häntä.
He tuomitsevat hänet, sillä he uskovat, että Jobin elämässä on ongelmia -
ja siksi hän kärsii.
Me tiedämme, että hyville ihmisille tapahtuu pahoja asioita.
Hyvää ihmistä voi kohdata onnettomuus.
Ja pahoille voi tapahtua hyviä asioita. Ei mennä siihen nyt.
Hyville ihmisille voi tapahtua pahoja asioita.
Kun on tällaisia ystäviä, kuka tarvitsee vihollisia?
Onko tuttua? Joku tulee lohduttamaan, -
mutta loppujen lopuksi hän arvostelee.
Miten paha tilanne on? - Tosi paha.
Miksi valitat? - Kysyit asiaa.
Ei. Kirkasta Jumalaa."
Ja seuraavalle ihmiselle: "Hän sanoi näin ja näin. Hirveää."
Pian siitä tulee juoru, ja juttu muuttuu mahdottomasti.
Ja olemme tuhonneet jonkun sanoillamme.
Raamattu sanoo, -
että me olemme veljemme vartijoita, eikö?
Sinä olet veljesi vartija.
Se, mitä veljesi käy läpi, kuuluu sinulle, tietyllä tasolla.
Se ei ole kutsu eikä lupa -
urkkia ihmisten elämää.
Se ei ole lupa levitellä kahdenkeskisiä keskusteluja.
Se ei ole lupa juoruta muista ihmisistä.
Sen nimissä, että olen veljeni vartija.
Se ei ole lupa saarnata moraalia, -
urkkia, arvostella, juoruta, -
syyttää ja tuomita.
Jos ensimmäinen asia, jonka pitää kääntyä sen jälkeen, -
kun on saanut uuden sydämen, on suu, miltä se näyttää?
Katsotaanpa uutta tapaa puhua.
Ensinäkin puhumme pelastumisesta. Uskon sana.
Se toimii aivan alusta asti, heti kun synnymme uudesti.
Mitä teemme? Tunnustamme Kristuksen.
Opimme sanomaan: "Jeesus on Herra." Kukaan ei voi sanoa sitä, -
muuten kuin Pyhän Hengen kautta. Voimallista!
Room. 10:8―10. Tässä Paavali kuvailee, -
miten evankeliumi toimii ihmisten elämässä.
Hän rakentaa kehotusta, että meidän tulee viedä hyvä sanoma maan ääriin.
Hän puhuu siitä, miten helppoa on ojentautua ja tarttua siihen.
Miten helppoa on avata sydän Jeesukselle ja pelastua tänään.
Ellet ole pelastunut etkä ole varma, pääsetkö taivaaseen, kuuntele.
Se tulee tässä. Tämä on uskon sana. Evankeliumin sana.
Miten se toimii? Jae 8. "Mutta mitä se sanoo?
'Sana on sinua lähellä, sinun suussasi ja sinun sydämessäsi'; -
se on se uskon sana, jota me saarnaamme.
Sillä jos sinä tunnustat suullasi Jeesuksen Herraksi -
ja uskot sydämessäsi, että Jumala on hänet kuolleista herättänyt, -
niin sinä pelastut".
Miten me pelastumme? Uskomalla sydämessämme.
Ja ensimmäisenä kääntyy suu.
Aiemmin Jeesus-nimi oli jokin uskonnollinen hahmo, profeetta, -
pilkkasana tai jokin nimi, jonka tunnistit, muttet tuntenut Häntä.
Kun tulet Kristuksen uskoon ja uskot sydämessäsi, suusi kääntyy.
Et enää kiroa vaan siunaat Häntä. Et enää lokaa vaan kunnioitat Häntä.
Sanot: "Jeesus on Herra." Ensimmäisenä kääntyy suu.
Jae 10. "...sillä sydämen uskolla tullaan vanhurskaaksi -
ja suun tunnustuksella pelastutaan."
Eli pelastuminen ― uskon sana. Kaste ― uusi kieli Hengessä.
Jatkuu. Jumalan lupaukset.
Oppia sanomaan "aamen" Jumalan lupauksiin.
Se liittyy puheeseen. Suuntaamme elämämme.
Kokemuksemme Jumalan lupausten toteutumisesta kiteytyy tähän, -
joten kuuntele. Olen varma, että meillä jokaisella -
on Raamatussa vielä toteutumattomia lupauksia.
Avataan 2. Kor. 1, -
jakeet 18―21.
Toisessa kirjeessä Korinton seurakunnalle -
Paavalin täytyi aluksi selittää asioita itsestään.
Hän sanoi tietävänsä, että hän lupasi tulla Korinttoon.
Hän oli luvannut tulla, mutta hän ei ollut vielä pitänyt lupausta.
Mutta ei pidä luulla, että hän unohti lupauksensa kuin maailman ihminen.
Ei. Kohta on siis 2. Kor. 1.
Ei. Siihen oli syy. Se oli heidän parhaakseen.
Palataan siihen joskus toiste.
Mutta se johtaa meidät 2. Kor. 1:18:aan.
"Mutta niin kuin Jumala on uskollinen [engl.]"
Hyvin merkittävää.
Jumala on uskollinen.
Mitä se tarkoittaa? Että Hän ei muutu.
Hän ei muuta mielipidettään sinusta päivittäin.
Hän ei jätä eikä hylkää sinua. Hän on aina puolellasi.
Aina puolellasi, rinnallasi. Toimii aina parhaaksesi.
Jumala on uskollinen.
Ennen kaikkea se tarkoittaa, että Jumala ei ikinä riko lupaustaan.
Silti niin monet kristityt rikkovat.
Ei ihme, että meistä on vaikeaa sanoa Jumalan lupauksille "aamen".
Haluamme Jumalan pitävän sanansa, mutta rikomme omamme.
Älä sano "aamen". Sano "auts".
Kiitä sitten Herraa. Palaamme siihen toiste.
Mutta niin kuin Jumala on uskollinen, sanamme teille ei ollut "kyllä" ja "ei".
Eli emme sano "kyllä" ja tarkoita "ei".
Emme sano "kyllä" tänään ja "ei" huomenna.
Olemme sitoutuneet sanaamme.
Hyvin tärkeää. Se on Raamatun mukaista etiikkaa.
Se on miltei kadonnutta nyky-yhteiskunnassa.
J. 19. "Sillä [Kristus, jota me] olemme teidän keskellänne saarnanneet, -
ei tullut ollakseen "on" ja "ei", vaan hänessä tuli "on".
Sillä niin monta kuin Jumalan lupausta on, kaikki ne ovat hänessä "on"; -
[ja] "amen", Jumalalle kunniaksi meidän kauttamme."
Mitä hän sanoo tässä? Jumala on uskollinen lähettäessään Jeesuksen.
Jumala lähetti Hänet maailmaan täyttääkseen lupauksensa.
Tämän voi lukea kahdella tavalla. Joko me sanomme "aamen" -
Pyhän Hengen kautta tai Pyhä Henki sanoo "aamen" meidän kauttamme.
Se voi olla jompikumpi. Minusta se on molempaa.
Molemmat puhuvat samaa.
Pyhä Henki sanoo meissä ja meidän kauttamme "aamen". Ymmärrätte.
Tapasin ajatella, että "aamen" on jokin amerikkalainen tai afrikkalainen juttu,-
jota heiteltiin joka väliin.
Juudas hirtti itsensä. - Aamen.
Ilman Kristusta maailma menee helvettiin. - Aamen.
Aivoton huudahdus. Mutta se ei ole! Se ei ole kulttuurinen juttu.
Ei vain karismaattisuutta tai helluntai- laisuutta. Tämä on Raamattua.
Opi sanomaan "aamen" Jumalan lupauksen.
Silloin ojentaudut ja tartut lupaukseen.
Tartut siihen tällä.
Yhtäpitävästi lupausten kanssa, vaikka tässä puhutaankin rukouksesta.
Väliotsikon ei niin väliä. Opetus on tärkein. Mark. 11:22―24.
Tärkeä raamatunkohta kielen, suun, puheen käytöstä.
Pitää olla huolellinen ja valvoa, mitä sanoo.
Jeesus vaeltaa opetuslasten kanssa. Hän huomaa viikunapuun.
Viikunapuussa on runsaasti lehtiä mutta ei hedelmää.
Jeesus kirosi viikunapuun.
"Älköön sinusta tulko enää ikinä hedelmää."
Opetuslapset varmasti pitivät sitä hieman outona.
Eivät välttämättä ymmärtäneet juttua.
Seuraavana päivänä he kävelivät taas paikan ohi. Pietari huomasi jotain.
Aina Pietari. Hän huomaa jotain.
"Vau! Herra, katso!
Viikunapuu, jonka eilen kirosit, on kuivettunut."
Hän huomasi sen. Jos minä olisin ollut siellä -
ja Jeesus olisi pyytänyt minua selittämään, olisin sanonut: -
"Selvä. Istukaa alas. Jeesuksella ei ole mitään viikunapuita vastaan.
Kyse on lehtevästä uskonnolli- suudesta, joka ei tuota hedelmää.
Muistatte Eedenin puutarhan. Aadam ja Eeva häpesivät alastomuuttaan -
tehtyään syntiä. He yrittivät peittää syntinsä hedelmättömillä lehdillä.
Juuri sitä uskonto tekee.
Raamatussa Israelia kutsutaan viinipuuksi ja öljypuuksi.
Puu siis kuvastaa Israelin silloista tilaa.
Nyt Jumala sanoo, että he ovat torjuneet Messiaan ja tuomio tulee."
Niin minä olisin selittänyt sen.
Ettekö olekin iloisia, etten ollut siellä?
Äskeinen selittää pitkälti, miksi Jeesus teki niin, -
mutta se ei ollut Pietarin mielessä ollut ongelma tai kysymys.
Häntä ei kiinnostanut, miksi Jeesus teki niin, vaan miten Hän sen teki.
Hän sanoi: "Vau! Kiroamasi puu on kuivettunut.
Miten ihmeessä sen teit?"
Tarkoittaen: "Minäkin haluan kokeilla."
Jos joku sanoisi niin kokouksissamme, moni ajattelisi: "Istu ja ole hiljaa."
Mutta Jeesus tahtoo meidän toimivan yliluonnollisuudessa.
Se on Raamattu, Jumalan Sana. Ihmeet eivät ole lakanneet -
eivätkä Jumalan lupaukset Raamatun lehdiltä tähän päivään asti.
On oikein etsiä Jumalalta ihmeitä, merkkejä ja tunnustekoja.
Aamen!
Jeesus otti Pietarin sanat todesta. Näin Hän vastasi, j. 22.
"Jeesus vastasi ja sanoi heille: Pitäkää usko Jumalaan..."
Kirjaimellisesti: Pitäkää Jumalan usko.
Tarvitseeko Jumala uskoa?
Kenellä on enemmän uskoa kuin Jumalalla? Mitä on usko?
Usko on absoluuttista luottamusta Jumalan sanaan.
Kenellä on suurempi luottamus Jumalan sanaan kuin Jumalalla?
Hän sanoo: Voit luottaa Jumalan sanaan. Voit olla täysin varma -
Jumalan sanasta tilanteessa. Jos vaellat Hengessä -
ja tunnet Jeesuksen ja Raamatun, voit julistaa Jumalan sanaa.
Jumalan sana sinun suussasi on yhtä voimakas kuin Jumalan suussa.
"Pitäkää usko Jumalaan. Totisesti minä sanon teille: -
jos joku sanoisi tälle vuorelle: 'Kohoa ja heittäydy mereen', -
eikä epäilisi sydämessään, vaan uskoisi sen tapahtuvan, -
minkä hän sanoo, niin se hänelle tapahtuisi.
Sentähden minä sanon teille: kaikki, mitä te rukoilette ja anotte, -
uskokaa saaneenne..." Preesens.
Kun rukoilette, uskokaa saaneenne.
"...niin se on teille tuleva." Futuuri.
Hetki, jolloin saamme, on se, kun rukoilemme uskossa.
Olen saanut sen, mutta se ei ole vielä minun. Sitä ei voi vielä nähdä.
Mitä siis teet saamisen ja näkemisen välillä?
Käytä tätä.
Aamen. Käytät tätä.
Hän sanoo selvästi: "Sinun pitää tietää -
Jumalan sanan julistamisen ja tunnustamisen voima tilanteiden yli."
Tämä ei ole mikään menestysuskon saarnaamisen temppu.
Tämä on Raamattua.
Tiedän, että jotkut julistavat tätä koko totuutena.
Tämä on osa Jumalan sanaa. Emme voi ohittaa sitä.
Meidän pitää valvoa sanojamme, kun etsimme Jumalaa ja rukoilemme.
Kerron esimerkin vuosien takaa. Amanda ja minä halusimme ostaa -
pienen asunnon läheltä tätä seurakuntaa, -
jotta olisimme lähellä tiloja.
Mutta meillä ei ollut rahaa.
Siihen aikaan asuntolainaan ei saanut sadan prosentin täystakausta.
Sanoin Amandalle: "Uskon, että tämä on Jumalasta. Rukoillaan.
Tästä tulee kahden henkilön rukouskokous, sinun ja minun.
Sinä ja minä sovimme yhdessä. Sinä sovit minun kanssani.
Me rukoilemme." Hän sanoi: "Selvä!"
Olin valmis. Olin varannut koko illan rukoukselle.
Valmistauduin. Verryttelin.
Kuin nyrkkeilijä. Aioin tyrmätä paholaisen kuudessa erässä.
Sanoin: "Oi, Jumala!" Hän sanoi: "Kyllä."
"Oi, Jumala... Mitä Sinä sanoit?" - "Kyllä."
Yritin jatkaa rukoilemista. En halunnut tuottaa itselleni pettymystä.
Halusin osoittaa, että kuusi tuntia rukousta murtaa sen.
Ensimmäinen lause! Amanda hymyili kädet puuskassa. - "Mitä hymyilet?"
Hän kysyi: "Kuulitko saman kuin minä? Jumala sanoi 'kyllä'.
Ei tarvitse enää rukoilla." Olin tosi pettynyt.
Mitä teimme? Aloimme ylistää.
"Kiitos, Herra! Kuulit meitä. Aamen! Se toteutuu. Kiitos, Jeesus."
Puhuimme vuorellemme. Emme tekniikkana: "Vuori, väisty!"
Ei. Se virtasi uskon ja Hengen täyttämästä sydämestä.
Todisti siitä, mitä Jumala oli sanonut meille Sanassaan Henkensä kautta.
Ylistimme Jumalaa. Lauloimme ja tanssimme. Se oli hieno juhla.
En muista tarkalleen, mutta noin kolmen viikon kuluttua -
meillä oli kaikki, mitä tarvitsimme, -
maksaaksemme käsirahan asunnosta. Kiitos Jumalalle!
Emme puhuneet itseämme ulos ihmeestä.
Se oli siellä vielä seuraavanakin aamuna.
Jumala sanoi yhä "kyllä" ja me sanoimme yhä: "Halleluja.
Se tulee. Me saamme sen."
Olen varma, että joka kerta, kun sanoimme niin, -
paholainen meni alemmas ja alemmas.
Ei tekniikka. Todellisuus.
Kun sydän on täynnä, suu kääntyy.
Aamen.
Mitä tämä siis tarkoittaa?
Harjoittakaa omaatuntoa puheenne suhteen.
Valvokaa, mitä sanotte.
Se alkaa sydämestä. Varmistukaa, että sydän on täynnä oikeita asioita.
Hankkiutukaa eroon katkeruudesta ja vihasta -
ja kaikesta, mikä vastustaa suun kääntymystä.
Jos sydän on täynnä katkeruutta, puhut katkeria sanoja.
Jos täynnä arvostelua, arvostelet.
Mutta jos sydän on täynnä uskoa, -
puhut sanoja, jotka riippuvat kiinni Jumalan lupauksissa.
Et hajota, vaan rakennat.
Et syytä etkä tuomitse, vaan rukoilet ja siunaat.
Anna Pyhän Hengen ohjata puhettasi.
Luovuta kielesi Hänelle.
Luovutan kaiken, mukaan lukien kielen, jota käytän laulaessani.
Luovutan kaiken. Luovutan tämän, Jeesus.
Opettele olemaan kuin Jeesus. Mitä Jeesus sanoisi?
Hän puhuisi vain Isän sanoja.
Vain rakkauden, totuuden, ja rohkaisun sanoja.
Viimeinen raamatunkohtamme tänä aamuna on Ps. 19:14.
Lausutaan se yhdessä.
"Kelvatkoot sinulle minun suuni sanat -
ja minun sydämeni ajatukset sinun edessäsi, Herra, -
minun kallioni ja lunastajani." Aamen.
Rukoillaan.
Isä, Henkesi kautta puhalla tämän paikan läpi -
niin voimakkaalla tuulella, -
armon, rakkauden ja ilon tuulella, -
että me emme tyydy hetkeksikään -
puhumaan sanoja, jotka satuttavat, tuhoavat, -
lyttäävät tai arvostelevat, vaan puhumme vain sanoja, -
jotka pitävät yhtä totuuksiesi, arvojesi, kauneutesi, -
viisautesi ja kirkkautesi kanssa, jotta olisimme siunaus muille -
ja itse vaeltaisimme Jumalan siunauksessa.
Jeesuksen nimessä, aamen. Aplodit Jeesukselle! Jumalan siunausta!
Suomennos: Marianne Tenetz