KENSINGTON TEMPLE Kaikkein tärkeimmät asiat
COLIN DYE: ENSIMMÄISET ASIAT, TOISSIJAISET ASIAT.
Matt. 6:19: -
"Älkää kootko itsellenne aarteita maan päälle, -
missä koi ja ruoste raiskaa -
ja missä varkaat murtautuvat sisään ja varastavat.
Vaan kootkaa itsellenne aarteita taivaaseen, missä ei koi eikä ruoste -
raiskaa ja missä eivät varkaat murtaudu sisään eivätkä varasta.
Sillä missä sinun aarteesi on, siellä on myös sinun sydämesi.
Ei kukaan voi palvella kahta herraa; -
sillä hän on joko tätä vihaava ja toista rakastava, taikka tähän liittyvä -
ja toista halveksiva. Ette voi palvella Jumalaa ja mammonaa.
Sentähden minä sanon teille: älkää murehtiko hengestänne, -
mitä söisitte tai mitä joisitte, älkääkä ruumiistanne, mitä päällenne pukisitte.
Eikö henki ole enemmän kuin ruoka ja ruumis enemmän kuin vaatteet?
Katsokaa taivaan lintuja: -
eivät ne kylvä eivätkä leikkaa eivätkä kokoa aittoihin, -
ja teidän taivaallinen Isänne ruokkii ne.
Ettekö te ole paljoa suurempiarvoiset kuin ne?
Ja kuka teistä voi murehtimisellaan lisätä ikäänsä kyynäränkään vertaa?
Ja mitä te murehditte vaatteista? Katselkaa kedon kukkia, -
kuinka ne kasvavat; eivät ne työtä tee eivätkä kehrää.
Kuitenkin minä sanon teille: -
ei Salomo kaikessa loistossansa ollut niin vaatetettu kuin yksi niistä.
Jos siis Jumala näin vaatettaa kedon ruohon, -
joka tänään kasvaa ja huomenna uuniin heitetään, -
eikö paljoa ennemmin teitä, te vähäuskoiset?
Älkää siis murehtiko sanoen: 'Mitä me syömme?' tahi: 'Mitä me juomme?'
tahi: 'Millä me itsemme vaatetamme?'
Sillä tätä kaikkea pakanat tavoittelevat.
Teidän taivaallinen Isänne kyllä tietää teidän kaikkea tätä tarvitsevan.
Vaan etsikää ensin Jumalan valtakuntaa -
ja hänen vanhurskauttansa, niin myös kaikki tämä teille annetaan."
Ensimmäiset asiat, toisarvoiset asiat.
Kuten jo vihjasin, yksi vaikeimmista asioista -
on laittaa asiat tärkeysjärjestykseen ja pitää ne siinä järjestyksessä.
Olemme kaikki hyvin kiireisiä. Asumme Lontoossa.
Olemme Lontoo-kiireisiä. Elämämme on täynnä touhua ja velvollisuuksia.
Joskus on vaikea erottaa tärkeät asiat, joihin tulisi keskittyä, -
vähemmän tärkeistä asioista.
Sillä voi olla erittäin vahingollinen vaikutus hengelliseen elämäämme.
Hedelmällisyytemme Jumalan valtakunnassa voi tukehtua -
ohdakkeissa, joista Jeesus puhui kylväjävertauksessa.
Hän puhui tämän maailman huolista, rikkauksien viettelyksestä -
ja muista himoista, jotka tulevat ja tukahduttavat sanan, -
ja se jää hedelmättömäksi.
Miten lähestymme tätä? Mistä tiedämme, mikä on tärkeintä?
Jeesus tekee selväksi Matt. 6:19:ssä: -
"Älkää kootko itsellenne aarteita maan päälle".
Jae 20: "kootkaa itsellenne aarteita taivaaseen".
J. 21: "Sillä missä sinun aarteesi on, siellä on myös sinun sydämesi."
Siksi on tärkeää arvostaa oikeita asioita, -
sillä sydämesi kiinnittyy sinne, missä aarteesi on.
Jeesus osoittaa, miten tärkeää on laittaa asiat tärkeysjärjestykseen.
Jakeessa 24 Hän sanoo: "Ei kukaan voi palvella kahta herraa."
Hän ei sano: "Ei saa palvella kahta herraa", vaan "Ei voi."
Joko vihaa yhtä ja rakastaa toista. Hylkää yhden ja seuraa toista.
"Ette voi palvella Jumalaa ja mammonaa."
Mammona tarkoittaa rahan ohella maailman henkeä, joka painostaa -
tavoittelemaan materiaalisia asioita, turvallisuutta ja tyydytystä.
Näkyviä asioita sen sijaan, että luottaisimme kaikessa Jumalaan -
ja siihen, mitä Hän antaa.
Tässä Jeesus osoittaa hengelliset vaarat, -
jotka liittyvät uskollisuuden ja sydämen jakautumiseen eri tahoille.
Matt. 6:31―33:ssa Hän sanoo, -
että älkää murehtiko, mitä syötte tai puette päällenne.
Kyse ei ole ruokavaliosta tai pukeutumistyylistä.
Hän käski olla murehtimatta elämän perusasioista, -
joita pakanat tavoittelevat. Heillä ei ole muuta. Elävät epävarmuudessa.
He elävät vain sille, mitä he voivat nähdä ja koskettaa.
He satsaavat niihin arvoihin. Materiaalisten arvojen lisäksi -
ne ovat asioita, joita tämä maailma voi tarjota ja joita tämä maailma lupaa: -
syvimpien halujen ja kaipuiden tyydyttäminen.
Hän kielsi juoksemasta niiden perässä. Ne ovat toissijaisia.
J. 33: "Vaan etsikää ensin Jumalan valtakuntaa -
ja hänen vanhurskauttansa, niin myös kaikki tämä teille annetaan."
Jumala ja Hänen valtakuntansa tulee laittaa ykköseksi.
Kun Jeesus sanoo, ettei voi palvella Jumalaa ja mammonaa, -
Hän osuu arkaan paikkaan, sillä ensimmäinen, jota harmittaa se, -
että yritämme palvella Jumalaa ja mammonaa, on Jumala itse.
Jumala on mustasukkaisuuteen asti tarkka näissä asioissa.
Se ei ole sellaista mustasukkaisuutta, jota ihminen kokee heikkoudessaan.
Jumala rakastaa meitä paljon. Hän loi meidät kunniakseen. Pelasti meidät.
Asetti meidät Kristukseen, jotta suhteemme Häneen korjautuisi -
ja jotta oppisimme tuntemaan Hänet ja löytäisimme Hänessä -
tarkoituksemme todellisen ilon.
Hän ei pidä mistään, mikä sotkee sen suunnitelman.
Ei vain oman kunniansa takia vaan meidän etumme takia.
Hän sanoo: "Tuhlaatte aikaanne. Sotkeudutte asioihin, jotka eivät auta.
Antautukaa suunnitelmaani. Älkää laittako turvaanne asioihin.
Älkää kiinnittäkö merkitystänne pankkitiliin, asemaanne -
tai mihinkään muuhunkaan, mistä ammennatte itsetuntoa.
Paavali, Kol. 3:1: "Jos te siis olette herätetyt Kristuksen kanssa, -
niin etsikää sitä, mikä on ylhäällä".
Kun tulitte tänne, luulette olevanne Kensington Templessä. Ette ole.
Olette taivaassa.
Emme ole taivas, mutta olemme Kristuksessa. Hän on taivaassa, -
joten siellä on meidänkin elämämme. Kristus on meidän elämämme.
On loogista satsata siihen, mikä on todellista ja aitoa meistä itsestämme.
Ei toisarvoisiin asioihin, niin tärkeitä kuin ne ovatkin.
Tähän on helppo sanoa: "Aamen. Etsikää ensin Jumalan valtakuntaa.
Kuka maksaa vuokran? Etsikää ensin Jumalan valtakuntaa. Asuntolaina...
Herra, palkka ei nouse samaa tahtia inflaation kanssa.
Etsikää ensin Jumalan valtakuntaa. Kuukausi on vasta alussa.
Rahat ovat loppu jo nyt. Miten meidän käy?
Etsikää ensin Jumalan valtakuntaa. Aamen."
Ihmisessä nousee todennäköisesti kiukku, -
ellei hän sitten pysty pitämään yllä hengellistä kulissia.
Ennen pitkää joku sanoisi mielessään tai ääneenkin: -
"Joo, joo! Mutta kuka maksaa vuokran?
Herra, minun pitää elääkin. Etsikää ensin valtakuntaa, joo.
Mutta kuka maksaa vuokran ja laskut?"
Vastaamme siihen seuraavaksi. Jeesus vastaa siihen.
Hän ei ole unohtanut, että tarvitset kaikkea sitä.
Taivaallinen Isänne tietää, -
että te tarvitsette kaikkea tätä. Eikö siinä luekin niin?
Jumala tietää.
En pidä ylihengellisestä teologisesta analyysistä.
Olen kuullut sen monta kertaa. En halua olla töykeä, -
mutta ei-karismaattiset joskus osoittavat karismaattisia ja sanovat: -
"Puhutte siitä, miten Jumala siunaa sitä ja siunaa tätä -
ja antaa taloudellista menestystä. Olette niin epähengellisiä.
Olette vanhatestamentillisia. Siellä siunaukset olivat fyysisiä.
Uudessa testamentissa siunaukset ovat hengellisiä."
Oletteko kuulleet sanottavan näin? Ef. 1:3: Ylistetty Herramme Isä, -
joka on siunannut meitä kaikella hengellisellä siunauksella.
Hengellisellä siunauksella! Ei puhuta fyysisestä mitään.
Hengellisestä. Mitä jos Uuden testamentin uskova näkee nälkää?
Elämmekö väärässä liitossa? Pitääkö palata vanhaan liittoon, -
ennen kuin saa taloudellisen huolen- pidon ja hyvinvoinnin siunauksia -
ja fyysisen parantumisen siunauksia?
Onko Jumala unohtanut, että meillä on ruumis -
ja että meidän pitää maksaa vuokra ja polttoaine?
Ei! Mutta Hän neuvoo laittamaan etusijalle, kuka olet hengellisesti.
Etsi, halaja ja janoa ensin Jumalaa, ja Jumala tietää kaikesta muusta.
Aamen.
Ajattele Isää, taivaallista Isääsi.
Kuvittele. Matt. 7:11 sanoo: -
"Jos siis te, jotka olette pahoja".
Hän tarkoittaa, että maanpäällisiä isiä -
ei voi verrata taivaallisen Isän rakastavaan anteliaisuuteen.
Isäsi voi olla paras. Minä ainakin olen paras isä.
Tiedän sen. Minulle sanottiin niin aivan hiljattain.
Jopa meistä parhaat eivät ole mitään taivaallisen Isämme rinnalla.
Hän on mahtava. "Jos siis te, jotka olette pahoja, -
osaatte antaa lapsillenne hyviä lahjoja..." Ja me osaamme.
"...kuinka paljoa ennemmin teidän Isänne, joka on taivaissa, -
antaa sitä, mikä hyvää on, niille, jotka sitä häneltä anovat!" Hän tietää!
Hän on valmis ja aulis. Häntä ei tarvitse suostutella eikä pakottaa.
Hän on valmis ja aulis antamaan meille ylenpalttisesti hyvää.
Jaak. 1:17: "Jokainen hyvä anti ja jokainen täydellinen lahja -
tulee ylhäältä".
Jumalalta, joka on valmis ja aulis.
Tämä on kuva aurinkokellosta -
päiväntasaajaa lähellä olevasta maassa.
Kun aurinko paistaa keskipäivällä, se ei jätä varjoa -
aurinkokelloon. Se on kuva tässä.
"Jokainen hyvä anti ja jokainen täydellinen lahja tulee ylhäältä, -
valkeuksien Isältä, jonka tykönä ei ole muutosta, ei vaihteen varjoa."
Isän asenne lapsiaan kohtaan on aina suotuisa.
Hän on valmis hukuttamaan meidät siunauksiin.
Jumalassa ei ole epäilystä, varjoa eikä pimeää puolta.
Hän on aina valmis ja käytettävissä siunaamaan meitä -
ja täyttämään meidät, ja se on sinetöity Jeesuksessa.
Meitä rohkaistaan tekemään kaksi asiaa jokaisessa lupauksessa -
Vuorisaarnassa ja muissa lukemissani jakeissa.
Kahteen asiaan rohkaistaan. Ensimmäinen: -
Etsi ensin Jumalaa.
Sitä, kuka Hän on.
Etsi Häntä ensin.
Löydä syvin tyydytys Hänessä ja yksin Hänessä, -
niin että jos jäljelle jäisi vain Hän ja kaikki muu luhistuisi, -
sinulla olisi paha mieli, tuskaa ja ongelmia, -
mutta kuitenkin sanoisit: "Jumala, Sinussa on kaikki.
Herra, tahdon vain Sinut.
Herra, tarvitsen vain Sinut."
Se on sydämemme todellisin toive, eikö?
Se on totta, -
mutta valitettavasti emme ole siinä johdonmukaisia.
Se on ykköskaipuumme, mutta muut asiat hiipivät sisään, -
ja ykkösasioista tulee toissijaisia ja toissijaisista ykkösiä.
Siitä alkaa jatkuva alamäki.
Tavoitelkaa Jumalaa ja sitä kuka Hän on. Siihen meitä rohkaistaan ensiksi.
Sen rinnalla Hän sanoo: Luottakaa, että Jumala hoitaa kaiken muun.
Tavoittele Jumalaa kokosydämisesti, sen vuoksi, kuka Hän on, -
ja luota, että Jumala hoitaa kaiken muun.
Elämän kaikki olosuhteet.
Suurin ihme ei ole sokeiden silmien fyysinen avautuminen.
Tai kuolleista herääminen, -
joka on osa ihmeitä, merkkejä ja tunnustekoja.
Se ei ole suurin ihme. Suurin ihme on, että me synnymme uudesti -
Jumalan voimalla ja pelastumme kadotuksesta -
ikuiseen elämään Jumalan kanssa.
Se on suurin ihme.
Ellet ole vielä saanut sitä ihmettä, Jumala ei torju sinua.
Sano vain: "Jumala, tarvitsen Sinua. Olen syntinen. Tarvitsen armoasi.
Jumala, anna minulle anteeksi. Ota minut valtakuntaasi."
Anna itsesi Hänelle. Siihen riittää yksi rukous.
Se on ensimmäinen ja suurin ihme. Toinen ihme on samanlainen.
Se seuraa ensimmäisen kantapäillä. Mikä on toiseksi suurin ihme?
Sekö, että saa vastaukset kaikkiin rukouksiin ennen joulua?
Olisi joulu joka päivä: saa kaiken, mitä haluaa. Hyviä, oikeutettuja asioita.
Ei. Se ei ole toiseksi suurin ihme.
Toiseksi suurin ihme ei ole se, että pääsemme taivaaseen kuoltuamme, -
vaan se, että Kristus saa muodon meissä nyt.
Se on suuri ihme.
Suuri ihme. Ja se on Jumalan toimintasuunnitelma.
Hänen tarkoituksensa on, että muutumme Hänen Poikansa kuvaksi.
Sitä Jumala puuhaa. Kaikki muu on toissijaista.
Meidän elämässämme Jumalan suurin suunnitelma, tahto ja tarkoitus on, -
että me kasvamme Kristuksen kaltaisuuteen.
Jumala on hyvä järjestämään olosuhteet niin, -
että joka tilanteessa voimme luottaa olevamme oikeassa paikassa -
kasvaaksemme hengellisesti Hänen suunnittelemallaan tavalla.
Siksi Jeesus sanoi: "Etsikää ensin Jumalan valtakuntaa -
ja Hänen vanhurskauttansa." Se on avain.
Etsikää ensin Jumalan valtakuntaa ja Hänen vanhurskauttansa.
Muilla, toissijaisilla asioilla on paikkansa. Jumala tietää ne.
Jumala lupaa auttaa meitä.
Mutta jos näyttää, ettei homma toimi, Jumalalla on korkeampi tarkoitus -
ykkösasioiden tasolla Kristuksen kaltaisuudessa meissä.
Moniko alkaa nyt ymmärtää asiaa, joka on ärsyttänyt minua jo vuosia?
Corrie ten Boomin todisti eräästä asiasta. Moniko tietää hänestä?
Kätköpaikka-kirja ja -elokuva.
Hän perheineen piilotteli juutalaisia kotonaan -
natsimiehityksen aikana Hollannissa.
Heidät pidätettiin ja lähetettiin keskitysleirille.
Isä kuoli. Kahdesta siskoksesta vanhempi, Betsy, kuoli keskitysleirillä.
Nuorempi sisko Corrie pääsi lopulta vapauteen.
Hänellä on suurenmoinen todistus. Hän kulki ympäri maailman -
kertomassa, että Jumalaan voi luottaa.
Että Hän on kanssasi elämäsi pimeimpänä hetkenä.
Sietämättömissä kärsimyksissäkin Hän on kanssasi.
Hän ei ikinä hylkää. Hänen rakkauttaan ei voi mitata olosuhteilla.
Tämä oli hänen avainlausunnoistaan yksi, ja allekirjoitan sen.
Hän sanoi: "Ei ole olemassa niin syvää kuilua, -
etteikö Jumalan rakkaus olisi sitäkin syvempi."
Myöhemmin elämässään Corrie sairastui.
Suuri uskon nainen. Hän sanoi Jeesukselle: -
"Tiedän, että voit parantaa minut.
Mutta esitän sinulle kysymyksen.
Kumpi tuo sinulle enemmän kunniaa: -
Se, että paranen, vai se, että en parane?
Jeesus ilmeisesti sanoi: -
Minulle tuo suurempaa kunniaa elämässäsi se, etten paranna sinua.
Corrie sanoi: Olkoon niin.
Kerron teille totuuden. En voinut olla samaa mieltä.
"Ei, Jumalan tahto on aina parantaa."
Jeesus maksoi hinnan ristillä. Hänen haavojensa kautta parannumme.
Mutta Corrie tunsi Jumalan paremmin kuin itse tulen koskaan tuntemaan.
Niin lähellä Jumalaa, että hän sanoi: "Jopa enemmän kuin paranemista, -
joka on toisen tason siunaus, tahdon tuoda kunniaa Sinulle!"
Emme toki etsi kärsimystä ja kieriskele siinä.
Sitä on hyvä välttää. Mutta jos se tapahtuu, -
ei tule sanoa: "Jumala, miksi petit minut? Mitä väärää olen tehnyt?
Luulin, että olit puolellani."
Ei. Jumala, mitä teet elämässäni? Tahdon ennen kaikkea tuntea Sinut.
Rakastaa, kunnioittaa, palvella Sinua ja tuoda Sinulle kunniaa.
Nyt alan ymmärtää sitä rukousta.
Se ei kuulosta kovin karismaattiselta, -
mutta Pyhä Henki tahtoo tuoda meitä yhä lähemmäs Jumalaa, -
missä millään muulla ei ole väliä, kun Hän on ykkönen elämässämme.
Laulamme toiveikkaasti: "Haluan vain Sinua.
Tarvitsen vain Sinua. Vain Sinussa on tyydytykseni.
Kunhan minulla on Sinut, vaikka kaikki muu pettäisi, Sinä riität."
Kyse ei ole minusta eikä tästä ajasta. Kyse on meistä yhdessä -
tulevan valtakunnan täyteydessä.
Tulkoon valtakuntasi, tapahtukoon tahtosi. Halleluja!"
Kuvittele. Se on todellinen Kristuksen Henki, joka on meissä.
Vain Kristuksen Henki voi kääntää meidät pois taipumuksestamme -
etsiä tyydytystä ja täyttymystä.
Etsiä maallista huolenpitoa, niin tärkeää ja oikeutettua kuin se onkin.
Tekemään niistä toissijaisia asioita.
Niinpä kysymys on tämä. Tärkeimmät asiat ensimmäisinä.
Joku kysyy: "Miten sitten rukoilen?"
Kerron, miten ei tule rukoilla: vaatien.
Rukousta ei aloiteta pyytämällä jotain.
Mitä jos joku ystävä pyytää joka kerta: "Voitko tehdä tämän ja tämän?"
Soitat puolisollesi. Mutta mitä muuta?
Jotkut pyytävät asioita joka kerta sinut nähdessään.
"Lainaa rahaa. Tarjoa kyyti."
Millainen ystävä se on? Kuka sellaisen ohella tarvitsee vihollisia?
Niin kohtelemme Jumalaa. Meillä on ostoslista.
"Hei, Jumala! Kiva nähdä. En näe Sinua, mutta olen täynnä uskoa -
ja olet näkymätön kuitenkin. Haluan nämä asiat. Aamen.
Minä anon, uskon ja tunnustan. Siksi Sinun täytyy siunata.
Sinun vuorosi, Jumala. Viisi minuuttia."
Jeesus kertoi, miten rukoilla.
Siinä rukouksessa on kuusi pyyntöä.
Ensimmäinen: Anna meille tänä päivänä jokapäiväinen leipämme.
Sitten seuraavat muut pyynnöt. Kaikki pyyntötyypit yhdessä -
kattavat kaiken, mitä pyydämme ja tarvitsemme -
tämän hetken ja Jeesuksen paluun välillä.
Jumala sanoo: "Pyytäkää minulta. Olen Isänne. Annan hyviä asioita.
Hoidan homman." Aamen.
Mutta tässä menemme vikaan. Alamme heti pyytää asioita.
Muistatteko, miten rukous alkaa?
Lausutaan se yhdessä.
Isä meidän, joka olet taivaissa.
Pyhitetty olkoon sinun nimesi; tulkoon sinun valtakuntasi; -
tapahtukoon sinun tahtosi myös maan päällä niinkuin taivaassa.
Sitten: Anna meille... Sitten alkavat pyynnöt.
Ensimmäinen osa on ihmeellinen. Se ilmestys!
Alkukielessä ensimmäinen sana on "Isä". Englannissa se on: "meidän isä".
Sanajärjestys eri. Alkukielessä se on: Isä meidän.
Ei vain minun isäni, meidän. Rukouksen ensimmäinen sana on Isä.
Hän on rakastava Taivaan Isä, joka on osoittanut meille rakkautensa määrän.
Se, miten Hän rakastaa, on koko rakkauden määritelmä.
Hän ensin rakasti meitä ja lähetti Kristuksen maailmaan.
Hän, joka ei säästänyt omaa Poikaansakaan, -
vaan antoi hänet alttiiksi kaikkien meidän edestämme, -
kuinka hän ei lahjoittaisi meille kaikkea muutakin hänen kanssansa?
Hän ei pidättele. Hän on rakastava, antelias, anteeksiantava.
Ylistämme Häntä sen vuoksi, kuka Hän on. Isä meidän, kiitos!
Olet Isäni. Et ole kova, vihainen, ummetuksesta kärsivä vanha tuomari.
Yritän vain maalata kuvan.
Et myöskään ole höpsö, pörröinen valkaistu joulupukki. "Halleluja!"
Kulkuset, kulkuset, täytä toivomukset. Ei sellainen.
Hän on Isä. Pyhä Isä.
Hän on Herra, maailmankaikkeuden valtias.
Hän on luonut meidät sanallaan.
Mahtava Jumala. Isä meidän. Ei vain minun vaan kaikkien meidän.
Yhteisörukous. Isä meidän, joka olet taivaissa! Pyhitetty olkoon nimesi.
Pyhälle nimellesi kunnia! Olet omaa luokkaasi pyhyydessä ja kunniassa.
Yhtäkkiä kyse ei olekaan enää minusta.
Kyse on Hänestä. Isä meidän, -
joka olet taivaissa! Siellä asut ja hallitset.
Sinne olemme menossa. Pyhitetty olkoon nimesi.
Tulkoon valtakuntasi, vakiintukoon valtasi. Tahtosi tapahtukoon minussa.
Tapahtukoon tahtosi maan päällä niin kuin taivaissa.
Siinä kiitoksen, suhteen, ylistyksen, yhteyden ja nöyryyden hengessä -
sanomme: Anne meille tänä päivänä meidän jokapäiväinen leipämme.
Ensimmäiset asiat ensimmäisenä.
Toiset asiat toisena.
Ihmeellistä!
Toissijaiset asiat annetaan toissijaisina asioina.
Ne karkaavat helposti, jos etsimme niitä ensin.
Käytännön tarpeemme, elatus -
rakastavalta, anteliaalta Taivaan isältämme, kyllä.
Mutta niitä ei tule nähdä tyydytyksemme lähteenä.
Onnellisuutemme lähteenä. Olemassaolon syynä.
Se on epäjumalanpalvontaa.
Tulee sanoa: "Jumala, luotan Sinuun. Tiedän, että rakastat minua.
Tiedän, että autat tavallasi ja ajallasi."
Ja voi olla, ystävät, -
että on asioita, joita toivomme mutta ja emme ikinä saa.
Sanomme: "Jumala, olisinpa saanut sen, mutta Sinä tiedät parhaiten."
Kukaan ei syytä. "Olisit voinut saada, jos olisit osannut rukoilla paremmin.
Jos olisit siunannut, tunnustanut, antanut tarpeeksi rahaa." Ei, ei.
Emme voi pakottaa Jumalaa. Ei ole olemassa A:ta, -
joka takaa aina B:n, jota haluamme tai kaipaamme.
Mutta voimme luottaa, että Jumala hoitaa sekä A:n ja B:n, ja sanoa: -
"Isä, olen sinun.
Etsin ensin Sinun valtakuntaasi ja vanhurskauttasi elämässäni, -
ja se riittää."
Suomennos: Marianne Tenetz