KENSINGTON TEMPLE Aika tuoda muutos
COLIN DYE: PERINNÖN OMISTAMINEN
ON AIKA TUODA MUUTOS
Avatkaa Raamatuistanne Joosuan kirjan luku 18.
Tämä päättää lyhyen, kaksiosaisen opetussarjan, -
jonka nimi on Perinnön omistaminen.
Esitän tänään kysymyksen, miksi me odotamme -
ja miksi emme nouse ottamaan omaksemme Jumalan antamia asioita.
Nyt on korkea aika, sillä vain siten tuomme muutoksen maailmaan.
Joos. 18:1―3. Luen Uudesta elävästä käännöksestä (NLT).
"Nyt kun maa oli israelilaisten hallussa, -
koko Israelin yhteisö kokoontui Siiloon -
ja pystytti sinne ilmestysmajan.
Mutta vielä oli seitsemän heimoa, -
joille ei vielä ollut jaettu heidän osuuttaan maasta.
Sitten Joosua kysyi heiltä: -
'Kauanko aiotte vielä odottaa, -
ennen kuin menette ottamaan omaksenne sitä maata, -
jonka Herra, isienne Jumala, on teille antanut?'
Kauanko te aiotte vielä odottaa, ennen kuin tuotte muutoksen?
Oletteko kuulleet tarinaa pojasta, joka heittää meritähden takaisin mereen?
Lähes jokainen motivaatio- ja inspiraatiopuhuja -
1980-luvulta eteenpäin on kertonut sen.
Tarina menee suurin piirtein näin. Puhujat ovat vesittäneet sen.
Eräs vanhus näkee rannalla pojan heittävän meritähtiä takaisin mereen.
"Mitä teet?" vanhus kysyy. - "Pelastan meritähtiä."
Koko ranta on meritähtien peitossa.
Vanhus sanoo: "Tuhlaat aikaasi. Et voi pelastaa niitä kaikkia."
Poika sanoo: "Voin pelastaa tämän."
Tarina kerrotaan useimmiten puheen siinä kohdassa, -
kun puhuja haluaa kuulijan tuovan muutoksen -
ja tietävän, että omilla teoilla on vaikutus.
Minua kiinnosti, miten tarina syntyi.
Tarinan kirjoitti Loren Eiseley.
Hän oli amerikkalainen antropologi.
Kasvattaja, filosofi ja luontokirjailija.
Hän julkaisi monia kirjoja mm. naturalismin ja evoluution historioista.
Yksi kirja on "The Star Thrower". Se oli alun perin essee.
Tämä on alkuperäinen teksti, jonka pohjalta tarina syntyi.
Se menee näin.
"Kerran muinaisella maapallolla oli ihmispoika, joka käveli rannalla.
Oli juuri ollut myrsky, joka oli heitellyt meritähtiä sinne tänne.
Poika tiesi, että ne kuolisivat, joten hän alkoi heitellä niitä mereen.
Aina kun heitti meritähden mereen, aalto huuhtoi uuden rannalle.
Paikalle sattui vanha muinaisen maailman asukas ja näki pojan.
Mies huusi: "Poika! Mitä teet?"
"Pelastan meritähtiä", poika vastasi.
"Se on turhaa, lapsukainen. Aina kun pelastat yhden, -
toinen tulee takaisin. Usein se sama.
Et pysty pelastamaan niitä kaikkia. Miksi edes yritätkään? Mitä väliä?"
Poika mietti hetken. Meritähti kädessään hän vastasi: -
"Sillä on väliä tälle." Hän heitti meritähden takaisin meren syleilyyn.
Mielenkiintoista. Hyvä tarina. Tarinalla on syvempi merkitys.
Kun tietää kirjoittajan taustan, -
tarinan merkitys on tärkeämpi kuin vain motivaatiopuhe siitä, -
että teoillamme on vaikutusta. Mutta tosiasia on, että niillä on.
Sinut on kutsuttu tuomaan muutos.
Olet toimintaseikkailussa.
Olet sankari Jumalan kertomuksessa.
Hän on antanut joka ikiselle tehtävän. Tehtävä on suurenmoinen.
Joosuankin aikalaisilla oli tehtävä.
Koko kertomus menee suunnilleen näin.
Jumalan kansa oli monta vuotta Egyptissä. He olivat siellä orjina.
Se on kuva sinun elämästäsi ja minun elämästäni erossa Kristuksesta.
Olemme orjuuden kahleissa ja tuomiossa. Tarvitsemme Vapahtajaa.
Jumala tiesi, että Hänen kansansa silloin tarvitsi myös Vapahtajaa.
Hän nosti Mooseksen. "Lähetän sinut faraon luo vapauttamaan kansani."
Jumala osoitti suunnattoman voimansa.
Hän lähetti Egyptiin eri vitsauksia.
Lopulta farao päästi Jumalan kansan lähtemään.
Viimeinen vitsaus oli esikoisten kuolema.
Se on kuva pelastuksestamme. Muistatte sen ja pääsiäisen.
Pääsiäinen asetettiin. Ota karitsa yhtä perhekuntaa kohti.
Uhraa ja syö se. Ensin sivele sen verta ovenpäälliseen ja pihtipieliin.
Jumala sanoo: "Kun minä näen veren, niin minä menen teidän ohitsenne, -
eikä rangaistus ole tuhoava teitä."
Se oli Vanhan testamentin kuva -
pelastuksesta Jeesuksen Kristuksen veren kautta.
Kun Jeesus kuoli ristillä, Hän maksoi hinnan synnistämme.
Hän kääntää pois Jumalan syntiämme kohtaan tunteman vihan.
Se ensinnäkin vaikuttaa Jumalaan, -
kun uskossa sovellamme sitä elämäämme.
Jeesuksen veri myös pesee ja puhdistaa meitä sisäisesti.
Se on hieno kuva pelastuksesta, Egyptistä vapautumisesta.
Mutta siinä ei ollut kaikki.
Jumala sanoo: "Paitsi että vien teidät ulos Egyptistä, johdan teidät johonkin.
Johdan teidät Kanaanin maahan."
Vanhassa testamentissa sanotaan yhä uudelleen, -
että se maa vuotaa maitoa ja hunajaa.
Joosuan tehtävä oli viedä heidät perintöönsä.
Aluksi se sujui hyvin.
Joosua johti heidät voittoon eri taisteluissa.
Joosua kukisti etelän suunnalta tulleen kuninkaiden liittouman, -
samoin pohjoisen suunnalta tulleen liittouman.
Tässä kohdassa koko maa oli käytännössä valloitettu.
Joosua saattoi sanoa: "Kaikki Jumalan lupaukset ovat täyttyneet.
Ne kaikki ovat teidän."
Mutta jokin oli mennyt pieleen. Ihmiset olivat tyytyneet siihen, -
että asiat olivat jääneet puolitiehen. Jumala käski Joosuan -
kutsua kaikki koolle. Hänellä oli asiaa.
Näin Hän Joosuan kautta sanoi: -
Mitä te vielä odotatte?
Kuinka kauan odotatte, ennen kuin nousette ottamaan maan omaksenne?
Tässä on siis tapahtuma 1 400 vuotta ennen Kristusta -
ja siitä 40 vuotta eteenpäin maan valloitus.
Nyt on käsillä tärkeä hetki, jolloin Jumala sanoo omilleen: -
"Vielä on paljon maata omaksi ottamatta. Älkää tyytykö siihen, -
mitä teillä on. Ottakaa omaksenne kaiken, mitä olen varannut teille."
En tiedä ajankohtaisempaa sanomaa Kristuksen omille tässä maassa.
Näkee, mitä kaikkea evankeliumi on saanut aikaan historian aikana.
Kansa käännettiin pois pimeydestä kerta toisensa jälkeen.
Omassa sukupolvessamme kuitenkin näyttää siltä, -
että tyydymme muiden saavutusten varassa lepäämiseen -
emmekä nouse ottamaan sitä, mitä Jumalalla on meitä varten.
Kuten tarina pojasta ja meritähdestä osoittaa, sinä voit tuoda muutoksen.
Kalkutan äiti Teresa -
huolehti monista sukupolvista katulapsia ja orpoja.
Hän rohkaisi: "Ellet voi ruokkia sataa, ruoki yksi."
Et osaa aavistaakaan, millaisia heijastusvaikutuksia voi olla sillä, -
kun toimii oikein edes yhden ihmisen kohdalla.
Kutsumme on vaikuttaa.
Jos mittaa Jeesuksen elämää ja työtä -
fyysisten jälkien perusteella, -
ei löydä juuri mitään.
Mutta kun tarkastelee Kristuksen elämän vaikutusta -
koko yhteiskuntaan, kristilliseen seurakuntaan ja yhteisöön, -
ja sen ulkopuolellekin, vaikutus on ällistyttävä.
Kuvittele, millainen maailma olisi, ellei Jeesus olisi koskaan tullut.
Ei olisi lunastusta. Ei pelastusta.
Ei suhdetta Jumalaan.
Ei evankeliumin vaikutuksia, -
jotka monissa länsimaissa ovat olleet yhteiskuntiemme perusta.
Evankeliumi tuo muutoksen.
Kaikki hyvä tulee evankeliumista.
Jumala johtaa historian kaikkia tapahtumia -
kohti Kristuksen tuloa -
ja siitäkin eteenpäin suureen huipentumaan, -
jossa evankeliumi valtaa maailman kansakunnat.
Sinut ja minut on kutsuttu mukaan suurimpaan kertomukseen, -
joka on ikinä kerrottu ja joka voidaan ikinä kertoa.
Juuri tuo suuri kertomus, joka on kerrottu, -
alkaa avautua elämässäsi ja koskettaa monia ympärilläsi.
Jotkut sanovat: "Se ei ole totta. Emme saa aikaan muutosta.
Mitä minä muka voisin tehdä?"
Mietipä tätä. Istut täällä tänään.
Olen varma, että sinäkin voisit luetella nimiä, -
paikkoja, ihmisiä, -
tapahtumien olosuhteita, -
kuinka jollakulla on ollut voimakas vaikutus elämäämme.
Omasta elämästäni tulee mieleen, kun olin teini-ikäisenä Australiassa.
Eräs mies tuli sijaiseksi matematiikan tunnillemme -
opettamaan viikoittaisen pakollisen annoksen uskonnonopetusta.
Hän oli herra Dobson.
Hän asteli ovesta sisään. Ajattelimme: "Voi ei, taas 40 minuuttia matikkaa."
Mutta olimme väärässä.
Herra Dobson oli tullut vapaaehtoisesti puhumaan meille evankeliumista.
Hän oli hieman hullu. Muistan selvästi, -
miten hän kertoi Kristuksesta ällistyttävästi.
Jokin minussa heräsi.
Kenties siitä alkoi oma etsintäni uskonelämässäni.
Olen hänelle velkaa sen, kuka olen tänään, -
sillä hän laittoi elämässäni jotain alulle ja vaikutti elämääni.
Mieleeni tulee useita henkilöitä, jotka ovat vaikuttaneet työhöni ja elämääni.
Ajattele kaikkia ihmisiä, jotka ovat vaikuttaneet sinun elämääsi.
Ehkä he olivat opettajia, vanhempasi.
Työtovereitasi, esimiehiäsi.
Hankkijoita, asiakkaita, ystäviä.
Sukulaisia. Suuri joukko ihmisiä.
He kaikki kuuluvat yhtälöön. Vaikuttivat sinuun tavalla tai toisella.
Välttämättä et edes huomannut sitä.
He vaikuttivat myös kymmeniin muihin.
Kuvittele, millainen vaikutus meillä voisi olla, -
jos meistä tulisi sellainen seurakuntayhteisö, -
joksi Jumala meitä kutsuu.
On monia esimerkkejä, miten yhdellä ihmisellä on ollut iso vaikutus -
yksittäisiin ihmisiin, ihmisryhmiin ja kansakuntiin.
Valkokankaalla näkyy nimiä.
En menisi takuuseen jokaisesta. Ehkä yhdestä tai kahdesta.
Mutta nämä ihmiset ovat vaikuttaneet jollain lailla.
Näemme joitain nimiä. Tunnettuja. Benjamin Franklin.
Gandhi. John Lewis.
Kaipa hän vaikutti jollain lailla.
Muita odotettuja nimiä. Isaac Newton. Martin Luther King.
Näitä nimiä katsoessa saattaa sanoa: "Minua innoittaa se vaikutus, -
joka yhdellä ihmisellä voi olla."
Mutta kun katsoo tarkemmin, he eivät olleet yksin.
Tosiasiassa heistä jokaisen ympärille kokoontuneissa -
oli jotain erityistä.
Yksi ihminen voi tuoda muutoksen, -
mutta on välttämätöntä toimia yhdessä.
Niinpä ensimmäinen vetoomukseni teille tänään on: -
Älkää ryhtykö siihen yksin.
Meitä ei ole kutsuttu toimimaan yksin.
Kun Joosua käski heimoja: "Miksi odotatte? Tarttukaa toimeen."
Ensin heidän piti jakaa maa.
Maa odotti. He olivat tavallaan jo valloittaneet sen. Asettuneet sinne.
Joosua sanoi: "Menkää uudelle alueelle. Aloitetaan tekemällä kartta."
Jumalan käsi ohjasi sitä. Hän antoi heille asuinsijat.
Heidän piti toimia yhdessä.
Toki täytyy nousta yksilöinä, mutta meidän pitää toimia yhdessä.
Se oli heidän tarinansa.
Nämä ihmiset, jotka vaikuttavat ympäristöönsä ja ystäväpiiriinsä, -
eivät pysty siihen yksin. Sinun Kristus- ruumiissa ei tarvitse tehdä sitä yksin.
Me olemme yhdessä. Jos haluamme läpimurron yhteiskunnassamme, -
meidän täytyy esitellä vaihtoehtoinen yhteiskunta.
Ei vain yksilöitä, joilla sattuu olemaan henkilökohtainen näkemys.
Ovat esimerkkejä, mitä on loistaa Jeesukselle omassa nurkkauksessa.
Ei. Tarvitaan yhteisö, jotta voidaan tavoittaa yhteisö.
Yhteiskunta, jotta voidaan tavoittaa yhteiskunta.
Meistä pitää tulla Jumalan yhteiskunta, joka jakaa asioita.
Jonkun toisen vahvuus voi paikata sinun heikkoutesi ja päinvastoin.
Älä ryhdy siihen yksin. Se täytyy tehdä yhdessä.
Perintömme on oikeasti se kutsumus, jonka Hän on meille antanut.
Matt. 28: "Tehkää kaikki kansat minun opetuslapsikseni."
Mark. 16: "Saarnatkaa evankeliumia kaikille luoduille."
Miksi se on tärkeää?
Jeesus antaa meille mahdollisuuden osallistua ristin hedelmien vaikutuksiin
Niin Hän saa nähdä sielunsa vaivan ja tulla ravituksi.
Hieno katkelma Jes. 53:ssa.
Profetia Messiaasta.
Hän ei tullut sellaisessa loistossa, joka liitetään maailman kuninkaisiin.
Saati sitten taivaallisen kuninkaan loistossa.
Jumala sanoi, että Messias olisi ylenkatsottu ja hyljätty.
Kipujen mies ja sairauden tuttava.
Hänet temmattaisiin pois elävien maasta.
Tästä profeetallisesta tekstistä nousee painava kysymys.
Tästä runollisesta profetiasta.
"Kuka julistaa Hänen sukupolvelleen?"
Iso kysymys. Täynnä paatosta.
Kuka julistaa sukupolvelleen?
Sitten tulee vastaus.
Tuntemuksensa kautta Hän vanhurskauttaa monet.
Hän näkee kärsimänsä vaivan -
ja sen hedelmän ja tulee ravituksi.
Hänen perintönsä on se, sinä ja minä -
ja lukuisa joukko, joka ei vielä usko Kristukseen.
Se on kutsumme ja perintömme.
Jaamme sen Hänen kanssaan.
Eikö olekin hämmästyttävää, -
että meidät on kutsuttu osaksi historian suurinta kertomusta?
Se alkaa evankeliumin julistuksella.
Seuraavana tulee sitoutuminen evankeliumiin.
Hyvin tärkeää. Ei riitä, että saarnaa. Pitää sitoutua.
Sananl. 16:32 on hieno katkelma.
Luen sen NLT-käännöksestä.
"On parempi olla pitkämielinen kuin voimakas." Pysähdytään tähän.
On parempi olla pitkämielinen -
kuin voimakas. Mielenkiintoista.
Tullessani tänne tänä aamuna -
kuuntelin radio-ohjelmaa, jossa analysoitiin johtamistyylejä.
Eri lähestymistapoja johtajuuteen.
Kaiketi se liittyi vaaleihin. En kuullut ihan kaikkea.
Eräs nainen sanoi ohjelmassa: -
"Tutkimuksessani olen huomannut jotain.
Kulttuurimme ja yhteiskuntamme on siirtymässä pois johtajuudesta, -
joka perustuu valta-asemaan, -
johtajuuteen, jossa keskeistä ovat yhteydet ihmisiin."
Raamattu on todennut sen jo ajat sitten.
Parempi pitkämielinen kuin voimakas.
Joku voi olla valta-asemassa ja vaikutusvaltainen, -
mutta ellei hänen sisällään ole suloista Kristuksen henkeä, -
joka tuottaa hyvää hedelmää, -
pelkkä asema tai valta ei kanna kovin pitkälle.
Ei ainakaan pidemmälle Jumalan tarkoituksia ilman Hänen voimaansa.
Jakeen loppuosa: "Itsehillintä on parempi -
kuin kaupungin valtaaminen."
1980―90-luvuilla ja 2000-luvun alkuvuosina -
seurakunnat sanoivat: "Valloitamme kaupungin!"
Oli lauluja, joissa otettiin kaupunkeja ja valloitettiin milloin mitäkin.
Kuluu vuosikymmen. Laulu jatkuu. Mitään ei tapahdu.
Kuluu sukupolvi. Mitään ei tapahdu. Miksei?
Kyse ei ole pelkästään evankeliumin valloituksen siitä näkökulmasta.
Kyse on enemmänkin suolana ja valona olemisesta, kuten Jeesus sanoi
Jos suola käy mauttomaksi, sen vaikutus häviää.
Itsehillintä on parempi kuin kaupungin valloittaminen.
Ensimmäinen kaupunki, joka sinun tulee valloittaa, olet sinä itse.
Jumalan suunnitelma, jossa olemme osana, -
alkaa Hänelle tärkeimmällä asialla: -
että sinä ja minä alkaisimme muistuttaa Jeesusta.
Pitääkö meillä olla parta ja viitta ja pitääkö kävellä Genesaretilla? Ei.
Samankaltaisuuden tulisi tulla sisältä ulos päin.
Spiritual Formation -opetuksessa Larry Crabb sanoo, -
että hengellinen muovautuminen on Kristuksen kokemista sisäisesti, -
niin että ihmisen sisäinen maailma -
alkaa muistuttaa Jeesuksen sisäistä maailmaa.
Ajattele sitä. Se on syvällistä.
Kaikki, mitä Jeesus teki, kumpusi Hänen pojan sydämestään.
Rakkaudesta Isään.
Jeesus sanoi, että se ruoka, jota Hän syö, -
on kirkastaa Isää ja noudattaa Hänen pyyntöjään.
Raamattu sanoo, ettei Hän tehnyt mitään omasta aloitteestaan.
Hän oli täysin keskittynyt Isään.
Kaikki, mitä Jeesuksen sisällä tapahtui, sulki pois kaiken sellaisen, -
mikä ei kirkastanut Jumalaa.
Se voi kuulostaa mahdottomalta.
Modernilta synnittömän täydellisyyden muodolta.
Mutta meissä asuu Kristus. Hän tekee työn.
Jumalan Henki asuu meissä.
Missä ikinä oletkin hengellisessä vaelluksessa, voit ottaa askeleen.
Ellet sitten tyydy puolitiehen jäävään.
Älä ajattele, että sisäiset linnakkeesi ovat liian isoja.
Onhan Pyhä Henki pyhittäjäsi.
Hänen voimansa on rajaton.
Ole se ihminen, joksi Jumala sinut tarkoitti.
Se on Pyhän Hengen uutta luova voima sinussa. Tarvitset Kristusta.
Jotta se tapahtuisi, sinun pitää antautua Kristukselle sinussa.
Evankeliumin julistus. Sitoutuminen evankeliumiin.
Viimeisenä tahdon sanoa teille, -
että älkää tyytykö puolitiehen jäävään.
Tähdätkää keskellämme olevan Jumalan täyteen ilmenemiseen -
ja evankeliumin yhteisöön.
Tiedättehän. Kun miettii, miten pitkälle yhteiskuntamme on mennyt, -
banderollit, -
lausunnot, protestit, -
megafonista huutamiset eivät tepsi.
Ainoastaan se tepsii, että he näkevät Kristuksen meissä.
Enkä tarkoita meissä yksilöinä vaan meissä yhteisönä.
Ei sanota: "David Cameron, -
teit vääryyden muuttaessasi avioliiton määritelmän -
hengellisestä maalliseksi.
Me nuhtelemme sinua. Sinussa on pakko olla demoni."
Miten pitkälle se riittää?
Pitää tuoda esiin näkemyksensä. Uskon niin.
Mutta näytä se. Miksemme kutsuisi heitä yhteisöömme -
ja näyttäisi yhdessä, miten avioliitto meillä toimii. Miten perhe toimii.
Tulkoon meidän mallistamme avioliiton ja perheen määritelmä -
koko kansakunnalle. Se on mahdollista, -
mutta vain jos nousemme ja tartumme kaikkeen, -
mitä Jeesuksella on meitä varten.
Evankeliumin saarnaaminen, -
sitoutuminen evankeliumiin ja evankeliumiyhteisö.
Se on perintömme.
Miten kauan aiot odottaa? Tänään sanomme, ettemme odota enää.
Tiedämme, että on korkea aika tuoda muutos.
Nousemme ja otamme omaksemme tässä sukupolvessa -
kaiken, jonka Jumala on antanut meille tehtäväksi ja saavutettavaksi.
Raamatuntekstit: New Living Translation (NLT).
Suomennos: Marianne Tenetz