KENSINGTON TEMPLE Lähettävä Jumala
COLIN DYE: LÄHETTÄVÄ JUMALA
Joh. 17:18.
Tämä on Jeesuksen rukous. Hyppäämme mukaan kohokohdassa.
"Niinkuin sinä olet lähettänyt minut maailmaan, -
niin olen minäkin lähettänyt heidät maailmaan; -
ja minä pyhitän itseni heidän tähtensä, -
että myös he olisivat pyhitetyt totuudessa.
Mutta en minä rukoile ainoastaan näiden edestä, -
vaan myös niiden edestä, jotka heidän sanansa kautta uskovat minuun, -
että he kaikki olisivat yhtä, -
niinkuin sinä, Isä, -
olet minussa ja minä sinussa, -
että hekin meissä olisivat, -
niin että maailma uskoisi, että sinä olet minut lähettänyt.
Ja sen kirkkauden, jonka sinä minulle annoit, minä olen antanut heille, -
että he olisivat yhtä, niinkuin me olemme yhtä -
minä heissä, ja sinä minussa ― että he olisivat täydellisesti yhtä, -
niin että maailma ymmärtäisi, että sinä olet minut lähettänyt -
ja rakastanut heitä, niinkuin sinä olet minua rakastanut.
Isä, minä tahdon, että missä minä olen, siellä nekin, -
jotka sinä olet minulle antanut, olisivat minun kanssani, -
että he näkisivät minun kirkkauteni, jonka sinä olet minulle antanut, -
koska olet rakastanut minua jo ennen maailman perustamista.
Vanhurskas Isä, maailma ei ole sinua tuntenut, mutta minä tunnen sinut, -
ja nämä ovat tulleet tuntemaan, että sinä olet minut lähettänyt.
Ja minä olen tehnyt sinun nimesi heille tunnetuksi ja teen vastakin, -
että se rakkaus, jolla sinä olet minua rakastanut, olisi heissä -
ja minä olisin heissä." Mahtava rukous!
Toiseen ihmiseen tutustuu kunnolla vasta, kun rukoilee hänen kanssaan.
Hänen sydäntään ei tunne kunnolla, -
ennen kuin on kuullut hänen avaavan sydämensä rukouksessa.
Jeesus rukoilee tämän rukouksen Isälle.
Kotiläksysi on lukea se kokonaan.
Aloitimme jakeesta 18. Se on hieno rukous.
Toistuvat teemat ovat selviä, myös valitsemassamme katkelmassa.
Kyse on kirkkaudesta, yhteydestä, -
rakkaudesta, ilosta, puhtaudesta, -
maailmasta erottautumisesta eli pyhyydestä -
ja maailmaan lähettämisestä, lähetystyöstä.
Vuonna 1986 minulla oli oikeus olla uranuurtajana työssä, -
josta sittemmin tuli tuttu työmuoto kaikille Kensington Templessä.
Menin ensimmäiselle lyhytkestoiselle lähetysmatkalle -
Kensington Templen lähettämänä.
Menin Afrikkaan. Olen syntynyt Afrikassa.
Jumala antoi etuoikeuden, etten ensin mennyt Itä- vaan Länsi-Afrikkaan.
Valitettavasti se oli Länsi- eikä Itä-. Mutta sentään Afrikka, Sierra Leone.
Vuonna 1987 johdin lähetysryhmää synnyinpaikkaani Keniaan.
Keskityimme alueeseen, jossa isäni oli syntynyt, Nakuruun.
Näimme ihmeitä, merkkejä ja tunnus- tekoja. Satoja ihmisiä pelastui.
Palasimme sieltä eri ihmisinä.
Toivommekin sinun Kensington Templessä oloaikanasi -
tulevan ainakin kerran kanssamme lähetysmatkalle. Se muuttaa sinua.
Idea ei ole vain hypätä koneeseen ja kertoa Jeesuksesta.
Vaan kun näkee Jumalan toimivan, haluaa tuoda saman tulen, -
kirkkauden, uskon, palon ja evankeliointi-innon -
takaisin omaan elämään Lontoossa.
Olemme seurakunta, joka toivottaa ihmiset tervetulleeksi, -
mutta me myös lähetämme ihmisiä.
Haluamme valmistella teitä lähetyskentälle.
Raamattu sanoo, että pelto on maailma.
Se tarkoittaa ensinnäkin sinun maailmaasi.
Haluamme valmistella sinua sinne.
Mikä on maailmasi? Se on asuin-, työ- tai opiskelupaikkasi.
Voimme valmistella sinua olemaan tehokas -
toimimaan Jeesuksen puolesta siellä. Se on lähetyskenttämme.
Kun vaikutuspiiri kasvaa, kenttämme ulottuu maan ääriin asti.
Tämä kaikki perustuu Jumalaan itseensä.
Hän on lähettävä Jumala. Ikuisesti elävä, ikuisesti antava -
ja ikuisesti lähettävä Jumala. Ajattele sitä hetki.
Näissä katkelmissa Jeesus puhuu rukouksissaan usein -
suhteestaan Isään.
Pyhän Hengen yhteydessä tietysti. Älkää unohtako Häntä, -
Kolminaisuuden kolmatta Persoonaa.
Sen sanotaan tapahtuneen jo ennen maailman perustamista.
Jumala on siis ikuisesti ollut lähettävä Jumala.
Isä lähettää rakkautensa edespäin -
ja kurkottaa kohti Poikaansa.
Poika vastaanottaa rakkauden ja lähettää rakkauden takaisin kohti Isää.
Aina lähettävä, yhteydessä. Aina kurkottava.
Pyhä Henki kulkee ja virtaa Isän ja Pojan välillä.
Hän on yhteyden, rakkauden ja lähettämisen henki.
Se oli käynnissä jo ennen maailman luomista.
Sitten Jumala päätti laajentaa lähetyssuunnitelmaansa: -
"Tämä ei jää vain meidän väliseksemme: Isän, Pojan ja Hengen.
Jaan tämän koko maailman kanssa."
Hetkinen, maailmaa ei ollut vielä luotu. Jumala sanoi: "Luon maailman."
Pysähdytään. Siteeraan erästä raamatunkohtaa.
Tärkeä jae. 5. Moos. 29:29.
Se auttaa tällaisissa tilanteissa, -
kun yritämme pohtia Jumalan salaisuuksia ja päästä niihin sisälle.
Raamattu sanoo: "Se, mikä on salassa, se on Herran".
On asioita, joita emme ymmärrä. Joita Hän ei ole paljastanut.
Mutta mikä on ilmoitettu, se on meitä varten, jae jatkaa.
Voimme vain kuvitella, mikä oli Jumalan tarkoitus.
Maailmankaikkeuden luomisella Hän halusi osoittaa kirkkautensa.
Hän loi hengellisiä ja fyysisiä olentoja, enkeleitä, yhteyteensä.
Osa kapinoi ja lankesi syntiin. Niistä tuli demoneja.
Hän loi ihmiset. Jumala halusi osoittaa kirkkautensa.
Voimme tarttua erääseen Jumalan ilmoituksen selvään näkökulmaan.
Jumala halusi laajentaa perhettään.
"Perheestäni tulee tosi iso. Meillä kaikilla tulee olemaan -
sama rakkauden, ykseyden, kirkkauden ja yhteyden henki.
Niin aion ilmaista rakkauteni teidän kauttanne -
ja määrittää rakkauteni." Niinpä Jumala sanoo: "Laajennan perhettäni.
On vain Isä, Poika ja Henki. Teen siis maailmankaikkeuden."
Maailmankaikkeuden luomisessa Jumala ei toki liioitellut.
Mutta perheen kasvattamiseksi Hän ei totta puhuen olisi tarvinnut -
näin valtavaa maailmankaikkeutta. Hän on luomisessaan ylenpalttinen.
Galaksimme on osa maailmankaikkeutta.
Galaksissamme on sata miljardia tähteä.
Täydellisessä paikassa siellä on Aurinko.
Täydellisessä asemassa Aurinkoon nähden on Maa.
Maassa on elämälle täydellisesti hienosäädetyt olosuhteet.
Jumala teki sen kaiken osoittaakseen rakastavaa huolenpitoaan.
Ensimmäisenä sen tehdessään Hän lähetti Sanansa. Lähettävä Jumala.
Alussa loi Jumala sanomalla: "Tulkoon..." Ja niin tuli.
Hän lähetti edespäin Sanansa.
Hän ei jättänyt maailmaa tyhjäksi.
"Lähetän paitsi Sanani, myös Henkeni maailmaan."
Se mainitaan luomiskertomuksen alkujakeissa.
Muistamme ulkoa. "Alussa loi Jumala taivaan ja maan.
Ja maa oli autio ja tyhjä, ja pimeys oli syvyyden päällä, -
ja Jumalan Henki liikkui..."
Kuin muniaan hautova kanaemo. Hautoi maailman yllä.
Jumala sanoi: "En jätä maailmaani tyhjäksi. Se tulee täyteen kirkkauttani.
Olen lähettänyt Sanani ja Henkeni."
Ja Jumalan Henki ei ole ikinä lähtenyt pois. Mahtavaa.
Tämä maailma on siis ladattu täyteen Jumalan kirkkautta.
Tässä kohdassa esiin tulee sisäinen taiteilijani.
Ajattelen metafyysisiä runoilijoita.
Yksi tärkein on uskova kristitty Gerard Manley Hopkins.
Hän oli anglikaani. Syntyisin Stradfordista Essexistä.
Maailman runouden keskus, kuten me kaikki tiedämme...
Hän kääntyi katolilaisuuteen. Hänestä tuli jesuiittapappi.
Käännyttyään katoliseksi hän poltti kaikki runonsa.
"Tähänastinen elämä ei ole mitään."
Hän luultavasti löysi syvemmän Jumala-suhteen.
En puhu nyt teologiaa. Kerron, miten hän etsi Jumalaa.
Poltti kaikki runonsa. "Kirjoitan vain Jumalalle.
En muuta. Kirjoitan Jumalalle."
Luen erään hänen kauneimmista runoistaan, Jumalan suuruus, 1877.
Runon nimi on Jumalan suuruus.
Hän esittää saman näkökohdan kuin minäkin: -
Jumala on läsnä kaikkialla, jos vain näemme sen.
Runo alkaa näin: "Maailma on ladattu -
Jumalan suuruudella".
Hän vertaa sitä sähkövirtaan.
Jumala on Persoona, mutta Hänen voimansa on kaikkialla.
Jumalan läsnäolo, suuruus.
Kaikki on ladattu sähköistävällä Jumalan läsnäololla.
Hopkins kuvailee sitten, miten ihmiskunta on loitontunut Jumalasta -
eikä havaitse Häntä enää luomakunnassa.
Hän viittasi sillä omaan aikakauteensa, teollistumiseen.
Oli isoja tehtaita ja koneellistamista.
Kaupungeissa ihmiset etääntyivät luonnosta.
Hopkins sanoo: "Jumala on yhä läsnä. Hän ei ole lähtenyt."
Runo päättyy näin: -
"Pyhä Henki kumartuneen maailman yllä -
hautoo lämpimän rintansa alla ja Ah! kirkkailla siivillään."
Tässä on Raamatun totuuden runollinen tunnustus.
Jumala lähetti Sanansa ja Henkensä maailmaan, -
mutta maailma käänsi selkänsä Jumalalle.
Se olisi voinut olla loppu.
Jumala olisi voinut sanoa: "Hyvä on. Annoin teille vapaan tahdon, -
jotta meillä voisi olla suhde. Käänsitte selkänne minulle. Tämä oli tässä."
Hänen ei olisi ollut pakko jatkaa.
Mutta Jumala pani liikkeelle rakkautensa.
Pelastaakseen meidät Hän vielä kerran lähetti. Tiedätte, mistä puhun.
Joh. 3:16 -lähettämisestä. Lausutaan se yhdessä.
"Sillä niin on Jumala maailmaa rakastanut, -
että hän antoi ainokaisen Poikansa, -
ettei yksikään, joka häneen uskoo, hukkuisi, -
vaan hänellä olisi iankaikkinen elämä." Lähettävä Jumala.
Tällä kerralla Hän lähetti Poikansa.
Se on monin tavoin loogista.
Siitä näkee, mitä rakkaus todella on.
Mitä rakkaus on? Vaaleanpunaisia pulskia pikkuenkeleitä, -
jotka ampuvat nuolia. Ei. Se on muukeskeisyyttä.
Rakkauden vastakohta on itsekeskeisyys.
Jumala on rakkaus. Hän keskittyy täysin toiseen.
Isän rakkaus keskittyy Poikaan.
Pojan rakkaus keskittyy Isään.
Jumalan rakkaus keskittyy meihin: -
"Olen täysin sitoutunut sinuun ja tarpeisiisi.
Lunastan sen, maksoi mitä maksoi."
Raamattu määritteleekin rohkeasti rakkauden.
"Tästä me tunnemme rakkauden.
Ei siitä, että me rakastamme Jumalaa, vaan siitä, että Jumala rakasti meitä -
ja lähetti Poikansa maailmaan."
Jumala sanoo: "Olen varautunut rakastamaan sinua loputtomasti.
Maksan minkä tahansa hinnan se vaatiikin -
rakastaakseni sinua."
Tiedämme, että Jumala piti sanansa, -
sillä se maksoi Hänelle Hänen ainoan Poikansa.
Poika tuli maailmaan Vapahtajaksemme. Risti ei ollut loppu.
Hän nousi kuolleista. Jeesus nousi Isän oikealle kädelle.
Hän sai kunniakkaan aseman.
Paikan Isän oikealla kädellä maailmankaikkeuden valtaistuimella.
Pojan käsissä on ylin hallintavalta.
Hänen ensimmäinen tekonsa valta-asemassa Isän oikealla kädellä -
oli vielä yksi lähettäminen. Hän lähetti Pyhän Hengen.
Ei pelkästään välittämään Jumalan läsnäoloa kaikkialle maailmaan, -
vaan tuomaan Jumalan henkilö- kohtaisesti sydämiimme, -
Jumalan Hengen asumaan sisimpäämme.
Tämä on totta, olimmepa tietoisia siitä tai emme.
Elämässä on varmasti aikoja, jolloin on tietoisempi Jumalan läsnäolosta -
kuin muina aikoina.
Uskovina, jotka nojaavat Raamatun auktoriteettiin, -
tunsimmepa sitä tai emme, tiedämme Hänen olevan läsnä.
Meidän täytyy siis kehittää Jumalan odottamisen asenne.
Olla kiitosmielellä, että Hän ilmentää läsnäoloaan.
Tiede osoittaa, miten voimallista tämä on.
Auringon etäisyys Maasta on suunnilleen 150 miljoonaa kilometriä.
Valolta vie 8 minuuttia matkata Maahan.
Valon nopeus on vajaa 300 miljoonaa metriä sekunnissa.
Jos Aurinko tulisi vähän lähemmäksi, kolme prosenttiyksikköä lähemmäs, -
tällä planeetalla olisi kaaos.
Olosuhteet elämälle olisivat vaikeat.
Se osoittaa, miten mahtava Jumala on.
Miten hienosäädetty maailmankaikkeutemme on.
Tiedesivustojen mukaan on olemassa 75 hienosäädettyä tekijää.
Jos niistä jokin menisi tietyn vaihteluvälin ulkopuolelle, -
elämä ei olisi mahdollista tällä planeetalla.
75 tekijää. Esimerkiksi galaksimme sijainti maailmankaikkeudessa, -
Maan asema sekä etäisyys Auringosta, -
Maan akselikallistuma -
ja Maan pyörähdysaika, 24 tuntia.
Jos yksikin näistä arvoista muuttuisi vähänkin, -
elämä ei olisi mahdollista.
Tutkijat ovat laskeneet, millä todennäköisyydellä -
nämä 75 tekijä asettuvat elämän edellytyksiä tukevalle vaihteluvälille.
Matematiikan ja todennäköisyys- laskennan perusteella on laskettu, -
että olemassaolomme todennäköisyys -
on yhden suhde 10 potenssiin 99.
Maailmankaikkeudessa on planeettoja enintään 10 potenssiin 23.
Se on siis suurimpia todisteita rakastavan Jumalan olemassaolosta.
Emme elä tyhjässä universumissa.
Ja Auringon voima.
Minun ei tarvitse tutkia tätä itse, koska David Wellington, -
entinen työntekijämme, muusikko ja tiedemies, -
auttoi minua selittämään tätä.
Tutkijoiden mukaan Aurinko tuottaa -
386 miljardia megawattia sähköä.
Sanotko "halleluja"? Sitä ei voi käsittää.
David sanoi näin: Jokainen sekunti, -
jokainen sekunti Aurinko tuottaa riittävästi energiaa -
kattamaan planeettamme nykyisen sähköntarpeen -
500 000 vuoden ajan.
Tehdäänpä pieni koe. Osaatte laskea sekunteja, eikö niin?
Yksi... kaksi... Siinä vilahti 500 000 vuotta.
Kolme... Taas 500 000 vuotta.
Vielä konkreettisemmin.
Mitä me englantilaiset teemme lähes päivittäin? Keitämme vettä.
David Wellington teki laskutoimituksen puolestani.
Aurinko tuottaa joka sekunti niin paljon energiaa, -
että kaikki ihmiset maapallolla voisivat keittää sillä kannullisen vettä -
joka päivä peräkkäin 160 miljoonan vuoden ajan.
Se tekee aika paljon teetä.
Se on suunnaton voima. Ja nämä ovat vain joitain laskelmia, -
joiden avulla voimme ymmärtää asiaa.
Kuvittele, että sen kaiken luoneen Jumalan voima elää meissä.
Se tarkoittaa, ettei mikään ole mahdotonta, -
kun pyrimme seuraamaan Häntä.
Kun Pyhä Henki asuu meissä, Hän luo yhteyttä.
2. Kor. kirjeen viimeinen jae: -
"Herran Jeesuksen Kristuksen armo ja Jumalan rakkaus -
ja Pyhän Hengen osallisuus olkoon kaikkien teidän kanssanne."
Kun olemme täynnä Henkeä, Jumalan Henki asuu meissä.
Syntyy osallisuutta, yhteisyyttä.
Siinä Jumala jakaa meille elämää, ykseyttä, yhteyttä ja rakkautta, -
joka on ollut olemassa Isän, Pojan ja Hengen välillä iankaikkisesti.
Motiivi, liike pysyy samana.
Jumala ei ilmaise itseään meille vain meidän itsemme takia.
Jeesus ei kuollut vain meidän syntiemme tähden, -
vaan maailman syntien tähden. Jumalan yhteisö on lähettävä.
Se on tavoittava. Toki meillä täytyy ensin olla yhteyttä.
Mutta yhteys ei ole olemassa vain yhteyden takia.
Se on olemassa ulkopuolisia varten.
Siksi Jeesus rukoilee Isää Joh. 17:18:ssa.
Meidän on tarkoitus salakuunnella rukousta, -
joka on tallennettu, jotta ymmärtäisimme ja tietäisimme, -
keitä olemme ja miksi olemme täällä.
Miksi olemme täällä sunnuntaiaamuna.
Miksi kokoonnumme soluihin tai yhteisöohjelmiin, -
jotta voisimme tavoittaa tehokkaasti ympäristön ihmisiä.
Ja viedä sanomaa Jumalasta ympärillemme.
Joh. 17:18: "Niinkuin sinä olet lähettänyt minut maailmaan..."
Tässä on pari merkittävää pikkusanaa. Niin kuin sinä... niin olen minäkin...
"...niin olen minäkin lähettänyt heidät maailmaan".
Jatkamme Jumalan liikettä. Lähettävä Jumala tuli elämäämme.
Emme voi pysyä paikallamme. Meidät tulee lähettää.
Hän lähetti sanansa, henkensä ja Poikansa.
Ja Hän täyttää meidät samalla lähetyshengellä.
Emme voi muuta kuin mennä kaikkeen maailmaan.
Miten se tapahtuu? Joh. 17:21 sanoo sen.
Jeesus rukoilee. Jotta tämä toimisi, -
tähän rukoukseen täytyy tulla vastaus.
"[Rukoilen,] että he kaikki olisivat yhtä, -
niinkuin sinä, Isä, olet minussa -
ja minä sinussa."
Tämä oli sellaista yhteyttä, jota Isä ja Poika nauttivat yhdessä.
Ykseyttä, jossa osapuolet ovat kosketuksissa toisiinsa.
Sellaista yhteyttä tarvitaan, jotta meistä voi tulla yksi.
Sitten Jeesus lausuu valtavan toteamuksen.
"... että hekin meissä olisivat".
Ei vain Jumala meissä, vaan me Jumalassa.
Meidät siis tuodaan tähän ihmeelliseen yhteyteen.
Nauttimaan Isän, Pojan ja Hengen ylitsevuotavasta siunauksesta.
Hän sanoo: Kun se toteutuu, -
maailma uskoo, että sinä olet minut lähettänyt.
Tämä on näky.
Pyhän Hengen avulla opimme rakastamaan Jumalaa -
koko sydämestä, sielusta, mielestä ja voimasta.
Opimme vastaamaan Jumalalle palavasti.
Vastaamaan Hänen rakkauteensa Hänen lähetettyä Poikansa meille.
Sanoa: "Uskon. Se on kaikille, jotka uskovat. Otan vastaan rakkautesi.
Uskon, että Jeesus kuoli puolestani.
Että Hän on se, joka Hän sanoi olevansa. Hän on Jumalan Poika."
Se tieto tulee vain Pyhältä Hengeltä. "Elämäni olkoon ylistystä Jumalalle."
Niin pian kuin Jumalan rakkaus vaikuttaa sydämessämme, -
toinen käsky astuu kuvaan: rakasta Jumalaa ja lähimmäistäsi.
Se alkaa lähimmistä lähimmäisistä, toisista kristityistä.
Kun rakentaa sellaista rakastavaa yhteyttä, kirkastamme Jumalaa.
Ja valo palaa kirkkaana.
Ihmiset kysyvät: "Mitä teillä oikein on? Mekin tarvitsemme sitä."
Päämäärämme on kirkastaa Jumalaa jatkamalla Hänen lähettävää työtään, -
tointa, jonka Hän aloitti ennen maailman perustamista -
ja kun Hän teki meidät heijastamaan sitä maailmaan.
Kun Hän pelasti meidät, jotta voimme oppia osoittamaan -
Jumalan taivaallista rakkautta ihmis- suhteissamme Hengen voimalla.
Siksi me Kensington Templessä elämme ja hengitämme lähetystyötä.
Se on meidän raison d'être. Ymmärtänette, mitä se tarkoittaa.
Ranskasta lainattu termi.
Meidät on siis kutsuttu Jumalan omien yhteisöksi, joka tuntee Jumalan.
Ja joka tuntee Jumalan ja rakastaa Jumalaa -
toinen toisemme kautta.
Osoitamme maailmalle, miltä rakkaus näyttää, jotta he näkevät, -
miltä Jumala näyttää, ja saavat tietää, että Hän lähetti todella Poikansa.
Viekää kotiin tämä. Se on kuin laukku, -
jonka voitte avata solussa tällä viikolla.
Jumala kutsuu meitä luomaan yhteyksiä toinen toiseemme.
Ei vain yksilöinä vaan rakastavana yhteisönä.
Ei vain kourallisena ihmisiä vaan me kaikki yhdistettyinä -
rakkaudellisen yhteisön osoituksena.
Sillä tavalla osoitamme Kristusta maailmalle.
Hän on lähettävä Jumala. Hän lähetti Sanansa. Hän loi maailman.
Hän lähetti Henkensä. Poikansa pelastamaan maailman.
Hän lähetti Henkensä jälleen palaut- tamaan meidät suunnitelmaansa.
Niinpä tämä kaikki lepää -
Jumalan itsensä luonnon varassa.
Jos Hän on lähettävä Jumala ja Hän on lähettänyt meidät, -
emme voi olla vastaamatta: "Isä, minä menen.
Käväisen naapurini luona.
Juttelen työkaverini kanssa.
En ole typerä enkä tuhlaa työaikaa -
liimailemalla raamatunjakeita ympäri huoneita.
Toimin viisaasti ja osoitan hänelle Jumalan rakkautta.
Hän näkee minussa jotain. Ei yksin minussa vaan solussani.
Kutsun hänet. Hän kysyy: "Keitä nämä ovat? Heillä on keskinäistä rakkautta."
Meidän täytyy vastata yksinkertaisesti: "Se on Jumalan ansiota.
Siitä on kyse. Jumala ilmaisee itseään."
Suomennos: Marianne Tenetz