KENSINGTON TEMPLE Elävät uhrit
COLIN DYE: ELÄVÄT UHRIT
Teemani tänä aamuna on "Elävät uhrit".
Room. 12:1―2: "Niin minä Jumalan armahtavan laupeuden kautta -
kehoitan teitä, veljet, antamaan ruumiinne eläväksi, -
pyhäksi, Jumalalle otolliseksi uhriksi;
tämä on teidän järjellinen jumalanpalveluksenne.
Älkääkä mukautuko tämän maailmanajan mukaan, -
vaan muuttukaa mielenne uudistuksen kautta, -
tutkiaksenne, mikä on Jumalan tahto, mikä hyvää ja otollista ja täydellistä."
Jos Jeesus on jonkin arvoinen, silloin Hän on kaiken arvoinen.
Uhraus. Tiedämme, että jos haluaa saavuttaa jotakin arvokasta, -
se maksaa. Kutsumme sitä uhraukseksi.
Se tuo mieleeni nuorista naisistamme erään.
Häikäisevän nuoren naisen, aviovaimon.
Aviomies on yhtä upea ja häikäisevä.
Nainen on erityislaatuinen. En nolostuta häntä enkä kerro nimeä.
Hän on korkeassa asemassa työssään talouden alalla.
Hänen palveluillaan on kova kysyntä. Niistä maksetaan hyvin.
Mutta hän sanoo: "Työskentelen pitkiä päiviä; silti tahdon palvella Jumalaa."
Hän ensinnäkin johtaa solua ja soluryhmiä.
Lisäksi hän palvelee seurakunnassa toisella alueella -
ja käy kaikissa tilaisuuksissa.
Varmasti siinä olisi tarpeeksi, mutta ei, hän sanoo.
"Minun pitää opiskella vielä. Tarvitsen kirjanpitotutkinnon."
Millä ajalla hän opiskelee? Lopettaako hän käymästä jumalanpalveluksissa?
Luopuuko solusta ja muusta? Asettaa uransa etusijalle. Ei, hän sanoo.
"Nousen aamuviideltä maanantaista perjantaihin."
Uuvun, kun vain ajattelenkin sitä.
Aamuviideltä opiskellakseen kirjanpitotutkintoa varten.
Jumalallisista motiiveista, ei vain itsekkäästä kunnianhimosta.
Valmis maksamaan hinnan ollakseen tarpeeksi pätevä paikkaan, -
jossa Jumala haluaa hänen olevan, tinkimättä hengellisestä elämästä.
Se on uhraus. Pidän sitä ihmeellisenä.
Raamattu sanoo: Antakaa ruumiinne eläväksi uhriksi.
Se on erittäin teknistä kieltä.
Ensinnäkin se on hieman yllättävää. Jos olet uhri, olet kuollut.
Alttarille tuotu karitsa ei ole tyhmä. Se ei ajattele: "Kyllä tästä selvitään."
Ei. Se kuolee. Uhrissa kyse on kuolemasta.
"Elävä uhri" pitää sisällään kaksi asiaa.
Ensinnäkin se on elävä, koska se tulee uudeksi Kristuksessa.
Toiseksi se elää uhraamisen jälkeen, koska on olemassa ylösnousemus.
Eli mitä ikinä annat Jumalalle oikeista motiiveista, -
Hengessä annettu uhri ― et ikinä jää vajaaksi etkä tappiolle.
Itse asiassa katselet sitä taaksepäin ja sinua hävettää, -
että sinä tai joku muu kuvailitte sitä uhraukseksi.
Apostoli Paavali kirjoittaa edellä monia asioita elämästä ja kuolemasta:
kuolimme Kristuksen kanssa, jotta meidät herätettäisiin kuolleista -
vaeltaaksemme uudessa elämässä. Uusi, elävä uhri on henkilö, -
joka elää Kristuksessa.
Se tarkoittaa ensisijaisesti jotain tosi merkittävää.
Se tarkoittaa, että esitämme ruumiimme Jumalalle -
Jumalan edestämme tekemän työn pohjalta ja vastauksena sille.
Kyse ei ole jonkin vireille laittamista Jumalan huomion kiinnittämiseksi.
Että Jumala päästäisi meidät taivaaseen tai palkitsisi meidät.
Ei. Teemme sen uudistetusta sydämestä, mielestä ja hengestä.
Se on uhrin todellinen henki.
Seurakunnan ja lähetystyön historiassa -
on paljon esimerkkejä ihmisistä, -
jotka ovat maksaneet valtavan hinnan lähetystyön eteen.
Oma Wendy Whitemme kuoli marttyyrinä Rhodesiassa, -
joka on nykyään Zimbabwe.
Yhdessä muiden Elim-lähettien kanssa monia vuosia sitten.
Kuollessaan he rukoilivat hyökkääjien puolesta: -
"Jumala, anna heille anteeksi."
Naisille oli tehty väkivaltaa.
Heidät oli hakattu kappaleiksi viidakkoveitsillä.
He rakastivat Jeesusta. Osoittivat rakkautta tappajilleen.
Niin että armon Henki laskeutui tuon kapinallisryhmän ylle.
Ja johtaja itse tuli Kristuksen luo.
Hänestä itsestään tuli saarnaaja lähettien todistuksen takia.
Uhri.
Henkilö, johon tänään haluan keskittyä seurakunnan historiasta, -
on C. T. Studd.
Taustalla on kuva hänestä.
Hänellä oli etuoikeutettu tausta.
Hän olisi ollut hyvä poliitikko, sillä hän kävi koulunsa Etonissa -
veljiensä kanssa. Kävi Cambridgen.
Etonissa hän ja veljet olivat erinomaisia kriketissä.
C. T. Studd valittiin Englannin maajoukkueeseen.
Hän pelasi perinteisessä The Ashes -Englanti―Australia-maaottelussa -
maaottelusarjan alussa vuonna 1882.
Englanti hävisi Australialle. Ei mitään uutta.
Myöhemmin Englanti voitti. C. T. Studd oli kuulu pelitaidoistaan.
V. 1882 palikat poltettiin tuhkaksi. Siitä sarjan nimi The Ashes (Tuhkat).
Studd oli joukkueen kapteeni ja erittäin taitava pelaaja.
Hän rakasti Jumalaa, mutta ei ollut vielä täysin omistautunut.
Hän meni D. L. Moodyn kokoukseen.
Moody oli sen sukupolven suuri evankelista.
Kristian Lythe taisi juuri poistua hetkeksi. Hän kyllä kuulee tämän.
Sanon jotain Kristianin kaltaisille, joilla on palo evankeliointiin.
Dwight L. Moody oli aikansa suurimpia evankelistoja.
Se alkaa siitä, kun ihmiset rakastavat palavasti Kristusta ja evankelioivat.
D. L. Moody julisti evankeliumia, C. T.:n isä tuli Kristuksen luo.
Sen tuloksena aikanaan pojat, kolme veljestä, tulivat Kristuksen luo.
C. T. Studd meni kokoukseen, jossa D. L. Moody saarnasi.
Hän päätti omistaa elämänsä kokonaan Kristukselle.
D. L. Moody tapasi sanoa: -
"Maailma ei vielä ole nähnyt, mitä Jumala voi tehdä -
Jumalalle kokonaan omistautuneen miehen tai naisen kautta."
Sanotaan, että monet lähtivät kokouksesta vakuuttuneena -
ja pyytäen Jumalalta saavansa olla tuo mies tai nainen.
Sanon sen tänään. Ei sillä, että voisin manipuloida teitä tai Pyhää Henkeä.
Mutta kuka tietää. Jumala voi yhä tehdä jotain täällä.
Mitä tapahtuisi elämäsi kautta...
Huomaa, että saarnaan nyt paukuttaen puhujapönttöä.
Kuuluuko parvelle? Mitä voisi tapahtua elämäsi kautta, -
jos tästä päivästä eteenpäin sanoisit: "Sitoudun kokonaan Jumalalle."
Ei ole rajaa sille, mitä Jumala voi tehdä kauttasi.
C. T. Studd teki niin.
Hän kuuli lähetystyöliikkeestä.
Lähetystyöliike silloin, 1800―1900-luvuilla, -
on tullut tunnetuksi "toisena suurena lähetystyöaaltona".
Noin sata vuotta aiemmin William Carey oli saanut kutsun -
mennä Intian rannikkoseudulle.
Monien maiden rannikkoseuduille perustettiin lähetysasemia.
Ne oli helppo tavoittaa. Noin sata vuotta myöhemmin tuli toinen aalto.
Jumala asetti ihmisten sydämiin mennä vaikeampiin paikkoihin, -
sisämaahan.
Syntyi liikkeitä kuten Kiinan sisämaan- lähetys, Sudanin sisämaanlähetys.
C. T. Studd johti kuuluisaa Cambridge Seven -nimistä ryhmää.
Ryhmässä oli mukana Cecil Polhill. Palaan häneen myöhemmin.
Tämä ei ole historian oppitunti vaan innoitusta.
Cambridge Seven -ryhmä koostui nuorista miehistä.
Osa oli armeijassa. Monet Cambridgen yliopiston kasvatteja.
Yliopistokaupungissa oli niin vahvaa kristillistä toimintaa, -
että monet päättivät lähteä maailmalle lähetystyöhön.
Cambridge Seven suuntasi maailmalle lähetystyöhön.
C. T. Studd oli johtavia jäseniä.
Hän meni Hudson Taylorin mukana.
Taylorilla oli dramaattinen tapa mennä Kiinan sisämaahan -
ja ruumiillistaa evankeliumi kiinalaiseen kulttuuriin.
Hän pukeutui ja söi kiinalaisittain.
Ruokaan olisi helppo sopeutua.
Voisin syödä kiinalaista joka ikinen päivä.
Vaikeaa oli viedä evankeliumia.
C. T. Studd oli 25-vuotias. Sitten hän sai kuulla, -
että hänen isänsä oli kuollut ja jättänyt hänelle valtavan perinnön.
Hän sanoi: "Hienoa. En tiedä sen suuruutta, mutta alan käyttää sitä."
Hän kirjoitti šekkejä D. L. Moodylle, Bernardo's-lastentyölle, -
George Müllerille. Hän kirjoitti šekkejä kaikille.
Hän kuuli, kuinka suuri perintö oli ollut. Hän oli käyttänyt sen kaiken, -
antanut pois kaiken. Hän oli tosi iloinen. Jäljellä oli 4 300 puntaa.
Siihen aikaan se oli paljon.
Hän sanoi: "Annan sen häälahjana tulevalle vaimolleni."
Se oli suunnaton summa. Tyttö kysyi: "Miksi niin teet?
Jos Jumala käski antaa sen pois..." Tyttö antoi summan pois.
Heille ei jäänyt mitään. Heillä teki taloudellisesti tiukkaa.
Logiikka sanoisi: "Jätä itsellesi vähän. Tue työtäsi." He luottivat Jumalaan.
Aina kun rahat loppuivat, he sanoivat: "Jumala, halleluja!
Rahat ovat lopussa. Kiitos Jumalalle!
Jumala voi nyt osoittaa, että voimme luottaa Häneen täysin."
Hän meni eteenpäin. Vaimo sairastui vakavasti. Vaimo jäi useimmiten kotiin.
Kuuntele, mikä uhraus. Vaimo sairastui vakavasti.
Mies palasi lähetyskentältä olemaan vaimonsa vierellä.
Kun vaimo oli tervehtynyt riittävästi, -
mies jätti yhä toipilaan vaimon Englantiin ja palasi lähetyskentälle.
Kyse ei ole pelkästä uhrista. Sille voi olla monenlaisia uskonnollisia syitä.
Kamikazelentäjät uhrautuivat. Terrori- itsemurhapommittajat uhrautuvat.
Mutta se ei ole kuuliaisuutta. Kyse ei ole pelkästä uhrautumisesta.
Kyse on kuuliaisesta uhrautumisesta Pyhää Henkeä seuraten.
Tuon sukupolven miehet ja naiset olivat pioneereja.
Päätettyään työnsä Kiinassa -
C. T. Studd meni seuraavaan paikkaan, Intiaan. Vanhoilla päivillä -
hän meni vielä Sudaniin sisämaanlähetyksen pioneeriksi.
Hänelle sanottiin: "Olet vanha. Mene kotiin. Olet tehnyt jo kyllin."
"Vaikka kuolisin tänne, hautani olkoon astinlauta seuraaville", hän sanoi.
Hänelle sanottiin: "Miksi olet niin radikaali? Olet jo tehnyt riittävästi.
Muuta rauhalliseen lähiöön tai maaseudulle. Rauhoitu."
Hän sanoi: "Jotkut tykkäävät asua kirkonkellon kantaman sisällä.
Minä pystytän mieluummin pelastus- aseman helvetin esikartanoon."
Aina kun häntä haastettiin, -
hän sanoi: "Jos kerran Jeesus Kristus on Jumala -
ja Hän kuoli puolestani, -
ei ole olemassa uhria, joka olisi liian suuri Hänelle annettavaksi."
Uhri. Uskon sydämessä.
"Antakaa ruumiinne eläväksi uhriksi." Meidän tulee elää pysyvästi alttarilla.
Pysähdyn tähän. En sano tätä päästääkseni teitä pälkähästä.
Sanon tämän, etten olisi tekopyhä.
En voi kertoa teille, veljet ja sisaret, -
että elämäni olisi kokonaan, joka hetki tuolla alttarilla.
Sisälläni asuu Colin Dye, lihallinen.
Ja totisesti liha ajattelee.
Se haluaa tulla pois alttarilta, miellyttää itseään -
ja elää oman tahtonsa, kaipuunsa, ajatustensa ja uskomustensa mukaan.
Mutta kiitos Jumalalle, minussa asuu joku suurempi, -
Mr. Pyhä Henki. Jumalan Hengen avulla voin kuolettaa nuo asiat.
Se on kamppailu, mutta siihen meidät on kutsuttu.
Kuvailen siitä jotakin.
Ensinnäkin sanotaan, että se on aktiivinen, tietoinen valinta.
Kehotan teitä Jumalan armahtavan laupeuden kautta antamaan itsenne.
Antamaan ruumiinne eläväksi uhriksi Jumalan alttarille.
Se on aktiivista. Ellet sinä tee sitä, sitä ei tapahdu.
Esitän kysymyksen: Oletko jo tehnyt sen?
Se on ainoa järjellinen tapa elää Jeesukselle.
Jos Jeesus on jonkin arvoinen, Hän on kaiken arvoinen
C. T. Studd: "Jos Jeesus on Jumala ja Hän kuoli edestäni, -
ei ole uhria, joka olisi liian suuri Hänelle antaakseni."
Se on ainoa looginen vastaus kiitolli- suudesta. Sen pitää olla aktiivinen.
Sinun pitää valita tehdä se. Äitisi ei voi tehdä sitä puolestasi.
Jos hän pystyisi, hän tekisi sen. Toiseksi se on vastaus.
Kuvailin sitä jo loogiseksi vastaukseksi.
Erilaisissa uskonnollisissa intoiluissa on joitain vaaroja.
Apostoli Paavali kirjoitti Israelin lapsista, aikansa israelilaisista.
Heistä monet hyväksyivät Kristuksen ja muuta. Monet eivät.
Hän sanoo Room. 10:2―4:ssä: -
"Sillä minä todistan heistä, että heillä on kiivaus Jumalan puolesta, -
mutta ei taidon mukaan." He yrittävät siis pystyttää omaa vanhurskautta, -
kun eivät tunne Jumalan vanhurskautta Kristuksessa.
Eivät ole ymmärtäneet, että Kristus on lain loppu, vanhurskaudeksi.
He eivät siis ymmärtäneet, että Jumalan kanssa voi olla sujut, -
ei yrittämällä elää oikein vaan uskomalla Jeesukseen -
ja ottamalla vastaan Hänen vanhurskautensa lahjan.
Oikeaa uskomista seuraa oikea elämä.
Uskonnollisessa tai hengellisessä elämässä, -
kun tahdomme vaeltaa Jumalan kanssa, -
on olemassa sellainen asia kuin yrittäminen omassa lihassa.
Paavali: "Kaiken voin Kristuksessa, joka minua vahvistaa."
Pitää löytää tasapaino: olla aktiivinen ja ponnistella -
sekä myös varmistaa, että innoitus tulee Jeesuksen voimasta -
eikä yritä omassa voimassa.
Tämä ruumiimme antaminen eläväksi uhriksi -
on niin oman luonnon vastaista, -
että jos yrittää sitä ilman Henkeä, päätyy uskonnolliseksi kiivailijaksi -
ja erittäin kiusalliseksi tuttavaksi.
Mutta jos antaudut Kristuksen Hengelle, Kristus sinussa, -
Kristus tietää, millaista on vastata Isän rakkauteen.
Vastaus tässä on vastaus Hänen rakkauteensa ja armoonsa.
Kehotan teitä Jumalan armahtavaisen laupeuden kautta.
Se on avainlause. Jumalan armon kautta.
Perustuu tietoon, kuka olet Kristuksessa, identiteettiisi, asemaan.
Tosiasiaan, että Jumala hyväksyy sinut. Sen oppimiseen, -
että voit taipua Jumalan tahtoon niin kuin Jeesuskin taipui.
Koko elämä elettynä Jumalan alttarilla.
Miten tämä toimii käytännössä?
Uskon, että Jeesus antoi tämän, kun Hän sanoi: "Ei minun tahtoni -
vaan Sinun tahtosi tapahtukoon." Sanoi näin Getsemanessa.
Astumme tässä mysteeriin.
Vaikea astua Jeesuksen psykologiaan.
Täysin ihminen, täysin Jumala. Ruumis, henki, sielu.
Täysin ihminen, täysin Jumala. Lihaksi tullut Jumala.
Silti näyttää, että yhden persoonan kahden luonnon todellisuudessa -
luonnollisessa mielessä ollen täysin ihminen -
Hän tahtoo vetäytyä ristin tuskasta ja kärsimyksestä. Se on luonnollista.
Mutta Hän antaa jopa sen luonnollisen, loogisen asian: -
"Tässäkin kohdassa, kun kaikki minussa haluaa vetäytyä tästä, -
annan itseni Sinulle, Isä, ja sanon: -
"Tapahtukoon Sinun tahtosi, ei minun."
Se ei ollut synnillinen kaipuu.
Se oli luonnollinen kaipuu.
Sinun ja minun elämässäni on luonnollisia kaipuita, -
jotka pitää tuoda Jumalalle. Mutta meillä on myös lihallisia kaipuita.
Ruumiin, sydämen ja mielen kaipuita,-
jotka puhuvat yhä vanhasta elämästämme.
Kun Jeesus käskee ottamaan ristin ja kuolemaan päivittäin, -
kadota elämäsi löytääksesi sen, Hän tarkoittaa: -
"Kuoleta vanhan elämäsi kaipuut, asenteet, ajatukset ja tunteet.
Saat uuden elämän, todellisen elämän Kristuksessa."
Hän sanoo: "Sitä tarkoittaa ristin kantaminen."
Se tarkoittaa käsien naulitsemista itsensä kieltämisen ristille.
Mikään käsien ja jalkojen naulitseminen -
ei ole mukavaa.
Tämä ei ole hyvänolon juttu.
Ei ainakaan sillä hetkellä!
Kun kokee sen, ristiinnaulitsemisen jälkeen tulee ylösnousemuksen ilo.
Ei ikinä jää tappiolle.
Mutta se on itsensä kieltämistä. Sitä tarkoittaa alttarille asettuminen.
Aina kun kieltää itseltään jotain ja alistuu Jumalalle, -
on sillä alttarilla. Ja Hän voi siunata sinua sen takia.
Tapahtukoon Sinun tahtosi, ei minun.
Kun sanomme "Ei minun tahtoni", puhumme tahdosta, -
joka perustuu maailmalliseen ajatteluun ja tietoon.
Suokaa itsellenne hieman myötä- tuntoa ja armollisuutta itseltänne.
Vanha ajattelutapa ei pyyhkiydy pois välittömästi.
Meidän täytyy opettaa mielemme uudelleen ja keskittyä totuuteen.
Jos katsomme C. T. Studdia loogisesti, ihmisjärjellä, -
olisin luultavasti pastorina käskenyt hänen istua alas: -
"Kuule, Charles. Sinulla on valtava omaisuus.
Kirjoita toki iso šekki Kensington Templelle.
Tee niin toki. Lyhennettynä KT.
Kiitos. Siunaamme sinua.
Mutta pidä itselläsi osa.
Elämässäsi on lähetyskutsu. Haluat mennä Kiinaan, Intiaan.
Olet pioneeri Jumalan työssä.
Pidä itselläsi neljä tonnia. Sen avulla pysyt lähetystyössä lopun ikääsi."
Niin minä olisin sanonut hänelle. Se on loogista.
Meistä monille se olisi oikea neuvo.
Mutta jos Jumala sanoo jotain muuta. "Anna kaikki minulle.
Anna kaikki rahasi ja luota minuun.
Käytän sinua paljon enemmän, koska luotat minuun -
etkä riipu rikkaista vanhemmistasi etkä suunnattomasta perinnöstäsi."
Kyse on siitä, mitä Jumala sanoo. Aina ei ole helppoa vastausta.
Joskus olisi oikein, että mies jättää lähetyskentän -
ja palaa kotiin huolehtimaan vaimosta.
Eikö se olisi monissa tapauksissa loogista?
Mutta jos Jumala sanoo toisin...
En yritä väittää: "Sinun tulisi olla tällainen joka suhteessa."
Sanon, että sinun pitäisi olla niin herkkä Pyhälle Hengelle, -
että jos Jumala sanoo jotain, sinä teet sen, olipa hinta mikä hyvänsä.
Tahdon sanoa kaksi asiaa. Ensinnäkin kukaan ei välty uhrauksilta, -
jos aiomme vaeltaa Jeesuksen kanssa. Se on kivuliasta.
Toiseksi sen täytyy kuitenkin aina olla Pyhän Hengen ohjaamaa ja johtamaa.
Kun kyse on asioista, kuten synnistä kieltäytymisestä, -
sen suhteen ei tarvitse rukoilla. Tottele Jumalaa. Piste.
Koko elämä elettynä Jumalan alttarilla.
Ei minun tahtoni, vaan Sinun. Se on avain uhraukselle.
Siitä virtaa jotain, mitä voin kuvailla ainoastaan -
uhrautuvana palvelemisena.
Hän sanoo: "Jos ei nisun jyvä putoa maahan ja kuole..."
En pidä siitä, että englannin sana "kuolla" muistuttaa liikaa sukunimeäni.
"Jos nisun jyvä ei putoa maahan ja Colin ei kuole..."
Colin Dye. Colin kuolee.
"...putoa maahan ja kuole, niin se jää yksin; mutta jos se kuolee..."
Mitä se tarkoittaa? Se kuolee.
Se ei pysy ehjänä. Se hajoaa.
Ja siitä kasvaa jotain.
Jos se kuolee, se tuottaa paljon hedelmää.
Jeesus puhui omasta elämästään.
"Minä tiedän, mitä haudan takana odottaa.
Jos annan henkeni, minä otan sen jälleen.
Hän tiesi: Sielunsa vaivan tähden hän saa nähdä sen ja tulee ravituksi.
Hän tiesi, että kun hän kuolee ja antaa henkensä lunnaiksi monien edestä, -
monet, suuri ihmisjoukko, pelastuvat ja tulevat Hänen luokseen.
Sama pätee sinuun ja minuun.
Kuinka voimme evankelioida niitä, joista teemme vastustajia?
Se ei tarkoita, että luovumme Raamatun arvoista. Ei toki!
Hankimme taitoa ja rakkautta voittaaksemme ihmisiä Kristukselle.
Osoittaaksemme toivomme perustuksen. Osoittaaksemme, -
että meillä on parempi tie ― ei, että olisimme parempia, -
vaan että Jumalan tapa elää, vaalia perhesuhteita, palvella -
on paras tapa. Ei ylimielisesti.
Tulee olla niin valmis palvelemaan kansakuntaamme, -
että meistä sanotaan: "Katso, tuossa menevät Jumalan omat."
Tämä on tilaisuus. Moninkertaistu. Kylvä elämäsi siemenenä.
Pelto on maailma, ei seurakunta.
Siellä palvelet Jumalaa. Älä odota rauhaisia vesiä.
Varaudu myrskyisiin meriin. Aamen. Hän auttaa meidät myrskyn läpi.
Valmistaudu pitkään matkaan. Tämä ei ole pikamatka vaan pitkä matka.
Varaudu kamppailuun, ei vain ulkopuolelta.
Varaudu pahimpaan kamppailuun sisältä päin. "En halua tätä.
Haluan minun elämäni."
Varaudu pettymyksiin. Emme ole täällä sitä varten, -
että Jumala voisi antaa meille kaiken, mistä unelmoimme.
Jonkun unelma toteutuu. Jokaiselta jää jokin unelma toteutumatta.
Kuolet pettyneenä, ellei toivosi ole Kristuksessa, joka ei ikinä petä.
Varaudu takaiskuihin, mutta odota voittoa -
keskittymällä Häneen, joka on uskollinen.
Suomennos: Marianne Tenetz