KENSINGTON TEMPLE Kielilläpuhumisen lahja
COLIN DYE RUKOUS: Kielten lahja
1. Kor. 14:1―19 (NLT).
"Tavoitelkaa rakkautta.
Toivokaa hengellisiä lahjoja, -
etenkin sitä, että profetoisitte.
Sillä se, joka puhuu kielillä, ei puhu ihmisille vaan Jumalalle.
Sillä kukaan ei ymmärrä häntä.
Kuitenkin hengessä hän puhuu salaisuuksia.
Mutta se, joka profetoi, puhuu ihmisten rakennukseksi, rohkaisuksi -
ja lohdutukseksi.
Se, joka puhuu kielillä, rakentaa itseään.
Se, joka profetoi, rakentaa seurakuntaa.
Toivon, että te kaikki puhuisitte kielillä, -
mutta vielä enemmän, että profetoisitte.
Sillä se, joka profetoi, on suurempi kuin se, joka puhuu kielillä, -
ellei tämä tulkitse, niin että seurakunta saa rakentua.
Mutta nyt veljet, jos tulen luoksenne puhuen kielillä, -
mitä hyötyä minusta on teille, ellen puhu ilmestyksen kautta, -
tiedon kautta, profetoimisen kautta tai opettamisen kautta?
Niinhän myös asiat, joissa ei ole elämää, kuten huilu tai harppu, -
kun ne päästävät äänen, elleivät niiden äänet erotu toisistaan, -
miten tiedetään, mitä puhalletaan tai soitetaan?
Jos pasuuna päästää epäselvän äänen, kuka valmistautuu taisteluun?
Samoin te, ellette ilmaise kielellä helposti ymmärrettäviä sanoja, -
mistä tiedetään, mitä puhutaan? Sillä te puhutte ilmaan.
Maailmassa lienee monenlaisia kieliä, eikä niistä mikään ole vailla merkitystä
Mutta jos en tiedä kielen merkitystä, olen muukalainen puhujalle -
ja puhuja on muukalainen minulle.
Samoin te, koska innokkaasti halajatte hengellisiä lahjoja, -
olkoon etevyyteen pyrkimisenne seurakunnan rakennukseksi.
Siksi se, joka puhuu kielillä, rukoilkoon, että voisi tulkita.
Sillä jos minä puhun kielillä, minun henkeni rukoilee -
mutta ymmärrykseni on hedelmätön.
Mikä on siis johtopäätös?
Minä rukoilen hengellä ja minä rukoilen ymmärryksellä.
Minä laulan hengellä ja minä laulan myös ymmärryksellä.
Jos kiität hengellä, kuinka oppimaton voi sanoa aamenen kiitokseesi?
Eihän hän ymmärrä mitä sanot.
Sinä kyllä kiität hyvin, mutta toinen ei rakennu.
Minä kiitän Jumalaani. Minä puhun kielillä enemmän kuin te kaikki.
Mutta seurakunnassa ennemmin puhun viisi sanaa ymmärrykselläni, -
jotta voisin myös opettaa muita, -
kuin kymmenentuhatta sanaa kielillä."
Se on pitkä katkelma. Nostan esiin vain kohdat, jotka liittyvät -
tämän lahjan käyttöön rukouksessa. Palaan muihin myöhemmin.
Tämä on erikoinen katkelma esiin- otettavaksi, jos aikoo puhua kielistä.
Tässähän painopiste on profetiassa.
Mutta on tärkeä tietää, että Paavali opettaa tietyssä asiayhteydessä.
Eräs ryhmä Korintossa käytti kielten lahjaa väärin.
Näin he tekivät: -
He nousivat yksi toisensa jälkeen, puhuivat kielillä ja istuutuivat taas.
He aloittivat ja lopettivat kielillä. He rukoilivat kielillä. Ei tulkintaa.
He lauloivat kielillä. Saarnasivat kielillä. "Hyödytöntä!" sanoi Paavali.
"Kukaan ei ymmärrä, mitä sanotte." Se oli asiayhteys.
Jos puhuu kielillä, parasta tulkita se, jotta seurakunta ymmärtää puheen.
Parasta saarnata kielellä, jota seurakunta ymmärtää.
Siihen Paavali puuttuu.
Useita vuosia sitten, vuonna 1991, -
olin Keniassa Itä-Afrikan hautavajoaman alueella.
Törmäsin juuri tällaiseen seurakuntaan.
Kun lukee Paavalin tekstiä, miettii: "Olisiko joku noin hölmö?"
Mutta jos ymmärtää kielilläpuhumisen puhumisena hengessä, -
haluaa, että kaikki tapahtuu hengessä. Juuri näin tämä seurakunta ajatteli.
Pastori ei sanonut: "Tervehdin teitä Jeesuksen nimessä."
Hän puhui kielillä ja istuutui.
Sitten joku puhui ilmoitusasiat kielillä. Joku piti saarnan kielillä.
Joku rohkaisi kielillä. Kukaan ei tulkinnut. He pitivät sitä hengellisenä.
Kukaan ei ymmärtänyt, mitä tapahtui, ei pastorikaan. He uskoivat, -
että jos he ovat tarpeeksi hengellisiä, eräänä päivänä he ymmärtäisivät.
Paavali sanoo: "Ei! Se on kielten lahjan väärinkäyttöä!"
Jos haluatte rakentaa ihmisiä, käyttäkää kieltä, jota he ymmärtävät.
Mutta kielilläpuhumista ei osoiteta ihmisille. Luimme sen.
Kielillä puhuva ei puhu ihmisille vaan Jumalalle.
Se on kaunis rukouskieli, -
jonka Jumala antaa sinulle rikastaakseen rukouskokemustasi.
Helmikuun 14. päivänä 1972.
Teistä taikauskoiset tietävät, että se on ystävänpäivä.
Olin romanttinen silloin.
Tämä oli Jeesuksen ystävänpäivälahja minulle.
Olin toista kertaa karismaattisessa rukouspiirissä.
Se toimi löyhästi Holy Trinity Brompton -kirkon yhteydessä.
Sandy Millar muistutti minulle: -
"Se ei tainnut olla Holy Trinity Bromptonin virallinen rukouspiiri."
En tiedä, halusiko hän tehdä siihen pesäeron. Ainakin kertoi tosiasiat.
Helmikuun 7:ntenä minulla oli ollut hieno kokemus. Liikuttava ja iloinen.
Mutta odotin yhä, että minut kastettaisiin Pyhään Henkeen.
Minulle oli sanottu, että silloin saan kielilläpuhumisen lahjan.
Sillä viikolla olin tosi janoinen.
Janosin lisää Jumalaa, lisää Jumalan Henkeä.
Sillä viikolla olin nähnyt unenkin, että puhuin kielillä.
Sitten koitti tämä karismaattinen kokous. Se oli esirukousryhmä.
He tiesivät, että etsin Pyhää Henkeä.
Karismaattisen liikkeen huipentuma monin tavoin.
He soittivat David Watsonin opetus- kasetin "Miten täyttyä Hengellä?"
Piirissä ei ollut opettajaa. He kuuntelivat vain kasetin.
Lopuksi rukoiltiin yleisesti. He tiesivät, että etsin Pyhää Henkeä.
Joku rukoili: "Herra, jos joku täällä etsii Pyhää Henkeä, siunaa häntä."
He eivät olleet niin rohkeita, -
että he olisivat kunnon helluntailaisten tavoin ravistelleet minua.
He rukoilivat hyvin hienovaraisesti tyylillään. Jumala heitä siunatkoon.
Sitten tapahtui jotain.
Sisälläni alkoi pulputa. Se tuntui elävältä vedeltä.
Se pulppusi ja pulppusi ylöspäin.
Se täyttyi täyttymistään ja tuli ulos suustani...
Se oli ihmeellistä.
Kuin olisin löytänyt sanat -
sanoakseni jotain, ilmaistakseni jotain syvällä sisimmässäni.
En ollut tiennyt, miten ilmaista se tai edes kenelle se ilmaista.
Kielten lahja oli ihmeellinen rukous Jeesukselle.
Minulla oli vaikutelma, vaikken edes tiennyt Raamatun opetuksesta, -
että puhuin suoraan Jeesukselle, joka istui taivaassa.
Ja Hän itse oli siunannut minua tällä lahjalla.
Muistan sen vieläkin, sillä heti sen jälkeen tuli profetia, -
että Jumala oli siunannut minua tällä lahjalla ja että olen siitä vastuussa.
Sitten tuli rohkaisu: "Ole uskollinen Jumalalle."
Mikä radikaali vallankumous, muutos elämässäni!
Aina siitä asti... Kuinka moni ei ollut syntynyt vielä vuonna 1972?
Useamman pitäisi nostaa käsi...
Olen puhunut kielillä kauemmin kuin olette eläneet.
En vaihtaisi sitä mihinkään. Hieno lahja!
Siitä asti Pyhä Henki on opettanut minulle, miten lahjaa tulee käyttää.
Tutkitaan muutamia asioita.
Ensinnäkin tarkastellaan, mitä hyötyä kielilläpuhumisesta ja -rukouksesta on.
Jakeet 14―16: "Jos rukoilen kielillä, -
henkeni rukoilee mutta ymmärrykseni on hedelmätön."
Se on rukouskieli. "Jos rukoilen kielillä, henkeni rukoilee".
Se on Pyhän Hengen mahdollistama hengellinen lahja.
Se ei ole psykologinen ilmiö eikä vain emotionaalinen ilmiö.
Se on hengellinen ilmiö. Sanoisin, että se on ihme, yliluonnollinen ilmiö.
Henkeni rukoilee mutta ymmärrykseni on hedelmätön.
Toisin sanoen, se ei ole ymmärryksesi tuote.
Puhut kielellä, jota et ole ikinä opetellut puhumaan.
Et ilmaise ajatuksiasi tiedollisella tavalla etkä muotoile sitä kieleksi.
Se on jotain syvempää. "Minun henkeni rukoilee."
Eli lahja tulee syvältä hengestäsi.
Jumalan, Pyhän Hengen ja ihmisen sisäisen elämän rajapinta -
on ihmisen henki. Kun ihmisen henki herätetään, -
se saa yhteyden Jumalaan. Ja kielten lahja on kieli, -
Pyhän Hengen ja ihmisen hengen välisen yhteydenpidon kieli.
Niinä hetkinä kun ihminen puhuu kielillä, sanotaan, -
että ihminen rukoilee hengellä.
Sitten jae 15. Tässä päästään asian ytimeen.
Jae 15 antaa loppupäätelmän.
Muistakaa, että asiayhteys tässä -
on perustelu kielilläpuhumisen väärinkäyttöä vastaan.
Korjausehdotus ei ole, ettei tule käyttää kieliä lainkaan.
Korjausehdotus on, että kieliä tulee käyttää oikein.
Kun Paavali todella tahtoo korostaa, miten tärkeää on profetoida, -
eikä vain puhua pölpöttää kielillä ilman tulkitsemista, -
hän sanoo: "Tämä on johtopäätös." Jae 15.
"Minä rukoilen hengellä [kielillä] ja rukoilen myös ymmärryksellä.
Minä laulan hengellä ja rukoilen myös ymmärryksellä."
Paavali siis sanoo: -
"Kyse ei ole vain siitä, että puhuu kielillä tai kieltää puhumasta kielillä.
Puhukaa ja laulakaa kielillä, mutta tehkää se myös ymmärryksellä."
Toisin sanoen yhä enemmän tulee omaksua jae: -
"Tuntemattomalla kielellä puhuva rukoilkoon, -
että hän kykenisi tulkitsemaan."
Hieman asian vierestä: Monesti kun alan rukoilla, -
aloitan kielillä, sillä se on tapa harjoittaa henkeäni.
Lämmittää henkeni, joka on usein kylmä.
Muista, kun kampeat itsesi ylös sängystä aamuisin -
paljon ennen auringonnousua ― mikäli se edes näyttäytyy näinä talvipäivinä.
Kylmässä ja pimeässä tarvitset jotain, mikä lämmittää. Se on tämä...
Halleluja! Se alkaa lämmittää henkeä.
Sitten virität henkesi sille, mitä Pyhä Henki sanoo ja tekee.
Tulee rukoilla paitsi kielillä, myös omalla kielellä lisäksi.
Siirryt toisesta toiseen.
Usein kun siirtyy takaisin omalle kielelle, -
alkaa rukoilla asioita, joita ei edes ajatellut. "Tuopa mielenkiintoista!
Miksiköhän rukoilin noin?" Yksi vastaus on, -
että Jumala antoi henkeesi tulkinnan ja alat nyt ilmaista omalla kielelläsi,-
mitä Jumala näytti sinulle hengellisellä kielellä.
Muistatte jakeen, jonka luimme: -
"...hän puhuu salaisuuksia hengessä."
Kun puhut kielillä, puhut salaisuuksia hengessä.
No sitten. Nykykieli ei auta meitä tässä.
Sillä jos puhun salaisuuksista, on kuin: "Hmm. En ymmärrä. Hämmentävää."
Se voi olla trilleri tai murhamysteeri. Agatha Christien mysteeri.
Emme tiedä, ja sitten kaikki paljastuu.
Raamatussa sana "mysteeri" tarkoittaa julkista salaisuutta.
Jokin tähän pisteeseen asti ei ollut paljastettu, -
mutta tässä pisteessä se paljastetaan avoimesti: -
voimme tulkita ja lukea salaisuus-sanan "ilmestyksenä".
Eli kun puhut kielillä, puhut ilmestystä.
Se on transrationaalista. Toisin sanoen sitä ei voi pukea...
Pidän sanasta "transrationaalinen".
En sanonut "irrationaalinen". Irrationaalinen tarkoittaa järjetöntä.
Se ei ole siansaksaa. Kielilläpuhuminen ei ole siansaksaa.
Siansaksa on irrationaalista puhetta. Tämä on transrationaalista.
Ihmismielellä sitä ei ymmärrä, -
mutta se on hengen hedelmää, ei ymmärryksen hedelmää.
Se on transrationaalista. Eli se on järkiperäistä kieltä, -
mutta ihminen käsityskyky ei riitä siihen.
Joitain tosiasioita kielilläpuhumisesta. Luetaan 1. Kor. 14:2―3.
"Se, joka puhuu kielillä, ei puhu ihmisille vaan Jumalalle.
Se kertoo, että tämä on rukouskieli.
Jumalalle puhuminen on rukoilemista. Tämä on siis rukouskieli.
Se ei ole tavallista ihmisten kommunikaatiota varten.
Huomasitteko, että katkelmassa puhuttiin soittimista ja pasuunasta?
Huilusta ja harpusta? Musiikki on siis kieli, eikö niin?
Se on musikaalinen kieli. Se sisältää siis merkityksiä.
Ellei soita säveltä, jolla on merkitys, ihmiset eivät tunnista sitä.
Se on tärkeää sodassa. Pasuuna soi etenemisen tai vetäytymisen merkiksi.
Jos ääni on epäselvä, ihmiset eivät tiedä, mitä tehdä.
Paavali nojaa siihen sanoessaan: -
"Älä puhu pelkästään kielillä, vaan käytä kieltä, jota voi ymmärtää."
Hän käyttää sanaa "ääni". Tiedättekö, mistä tulee sana "fono"?
Se on kreikan sana.
Hän käyttää samaa sanaa kielistä. Kun puhuu "fonoa", -
siinä täytyy olla merkityssisältö.
Se sai minut ajattelemaan.
Kielistä puhuessaan Paavali tarkoittaa kaikkea, jossa on merkityssisältö.
Vaikka lingvistit tutkivat kielilläpuhumisen kieliä ja sanovat: -
"Minusta tuo ei kuulosta kieleltä", niillä on merkityssisältö.
Kaikki, jolla on merkityssisältö, vaikka emme tunnista lauserakennetta -
tai kielioppia, sisältää silti merkityksen.
Entä sitten kielilläpuhumisen tarkoitus?
On olemassa yksityinen ja julkinen käyttö. Luetaan 1. Kor. 14:4―5.
"Se, joka puhuu kielillä, rakentaa itseään." Kun puhut kielillä, -
siitä on hyötyä sinulle. Rakennat itseäsi.
Tuon rakentumisen pitää olla yhteydessä -
syvempiin kommunikaatiotasoihin kuin tavalliset tiedolliset tasot.
Se on siis syvällinen asia. Se oli vaikutelmani silloin vuosia sitten.
Että kommunikoin jotain todellista. Se avasi purkautumisaukon, -
ilmaisukanavan syville asioille sisälläni.
Syvyys huutaa syvyydelle, sanoo Raamattu.
Se tuntui minusta juuri sellaiselta. Siitä on siis hyötyä.
Rakentaa sinua. Jos haluat rakentaa jotakuta toista, sinun pitää tulkita -
tai pysyä suomen kielessä, jos puhut suomea. Ja profetoida sillä kielellä.
Mutta jos rukoilet kielillä, rakennat itseäsi.
Eräs opettaja vertasi sitä hengellisiin etunojapunnerruksiin.
Vai olinko se minä yhdessä kirjassani? Oli miten oli, hyvin sanottu.
Rakennat itseäsi. Paavali sanoo: "Kunpa te kaikki puhuisitte kielillä."
En jatka: "...ja vielä ennemmin, että te profetoisitte."
Hän puhui kokoontumisista, minä yksityisistä hetkistä.
Hän sanoo: "Puhun kielillä enemmän kuin te kaikki."
En tiedä, kauanko kestivät heidän kokouksensa. Ehkä kuusi tuntia.
Jotkin meidänkin kokouksemme kestävät niin kauan. Tuntuu ainakin.
Miten Paavali voi sanoa puhuvansa kielillä enemmän kuin muut?
Eiväthän he muuta olisi tehneetkään. Paavali rohkaisee meitä -
käyttämään tätä lahjaa. "Puhukaa kaikki kielillä niin paljon kuin ikinä."
Ja hän sanoo myös: "Rukoilkaa hengellä ja ymmärryksellä."
Älkää puhuko ainoastaan kielillä.
Kun puhutte, puhutte salaisuuksia ja ilmestystä.
Ja kun palaatte suomen kieleen, yllätytte, -
miten äänensävynne muuttuu.
Miten ajatuksenne ovat muuttuneet.
Henki alkaa paljastaa tulkinnan kautta, mitä Hänen sydämellään on -
ja mitä juuri rukoilit hengellisellä rukouskielellä. Suurempaa oivallusta.
On olemassa myös julkisen lahjan julkista käyttöä.
Eli jos minä nousisin nyt ja puhuisin teille kielillä, -
minulla olisi velvollisuus varmistaa, että Hengen lahja antaa tulkinnan, -
jotta voisitte ymmärtää. Mutta jos me kaikki tekisimme sen yhdessä, -
se ei ole toinen toiselle puhumista. Me puhumme Jumalalle yhdessä -
yhtenä ruumiina puhuen itselle ja Jumalalle.
Monia hämmentää luvun 14 loppuosa. Voitte lukea sen kotona.
Siinä Paavali sanoo, että jos joku tulee sisään -
ja te kaikki rukoilette kielillä, eivätkö he luule teitä hulluiksi?
Siihen voi olla monia muitakin syitä, mutta ei tässä paikassa tämän takia.
Paavali ei vertaa profetoimista yksitellen siihen, -
että kaikki puhuvat kielillä yhtä aikaa.
Hän vertaa profetoimista yksitellen siihen, -
että kaikki puhuvat kielillä julkisesti yksitellen.
On siis olemassa yksityinen käyttö omissa oloissa ja kokoontumisissa -
sekä julkinen käyttö tulkinnan kera -
ja yhteinen käyttö, jossa tulkintaa ei tarvita ja kaikki rukoilevat yhtä aikaa.
Lukekaa se 1. Kor. 14:sta.
No sitten. Kun rukoilet kielillä, tiedä, että saatat rukoilla -
millaista rukousta tahansa.
Hyvä vertailukohta tässä on Psalmien kirja.
Psalmien kirja on Vanhan testamentin rukous- ja ylistyskirja.
Kaikki Psalmit on osoitettu Jumalalle.
Joissakin puhujana on Jumala, mutta asiayhteys on ylistys ja palvonta.
Psalmeissa on esirukousta, valitusvirsiä, rukouksia -
ja taistelupsalmeja.
Kun rukoilee kielillä, Pyhä Henki voi johtaa kaikkiin näihin tyyppeihin, -
vaikka täytyy tunnustaa, että teknisesti kaikki puhe on osoitettu Jumalalle.
Kielilläpuhuminen ei ole ihmisille puhumista.
Raamattu ei juuri tue sitä, että sanoma annetaan kielten kautta.
Mutta kuunnelkaa: -
Kuvittele, että juuri nyt kokisin... Ja niin on käynyt joskus.
...kokisin kehotusta tarttua mikrofoniin ja puhua teille yhteisesti kielillä.
Minulla olisi velvollisuus tulkita, tai jonkun toisen pitäisi tulkita.
Muuten se on vastoin Paavalin sanoja.
Jos minä ylistän Jumalaa, millainen tulkinta olisi?
Olisiko se sanoma teille? Vai olisiko se rukouksen tulkinta?
Valitsen täältä Psalmin.
Pysyttekö kärryillä?
Minun ei pitänyt puhua tästä niin pitkään.
Olisi niin paljon, mistä puhua.
No niin. Psalmi 54 (NLT).
"Pelasta minut, oi Jumala, nimesi kautta.
Puolusta minua voimasi kautta. Kuule rukoukseni, oi Jumala.
Kallista korvasi suuni sanoille.
Sillä muukalaiset ovat nousseet minua vastaan."
Joku voisi kenties rukoilla jotenkin näin.
Ja tulkinta voisi olla kirjaimellinen: "Pelasta minut, oi Jumala!"
Mitä tapahtuu, jos se tulkitaan? Sillä se ei ole tarkka käännös.
Ja tulkinta on selitys. Ehkä sanottaisiin: -
"Jumala haluaa pelastaa sinut nimensä kautta.
Hän haluaa puolustaa sinua voimallaan. Hän kuulee huutosi.
Hän kallistaa korvansa suusi sanoille.
Sillä muukalaisia on noussut sinua vastaan."
Se on hyvä tulkinta, eikö olekin? Mutta siitä tulee ilmestys sinulle.
Miten ihmeellistä on, kun rukouksestamme tulee ilmestys -
meille ja muille? Sellaista rukouksen pitäisi olla. Eikö?
Ylistä Jeesusta.
Miten saada kielten lahja?
Emme vain puhu siitä. Me puhumme kielillä nyt, tai ainakin hyvin pian.
Ellei sinulla ole sitä lahjaa, kuuntele tarkasti. Voit saada sen tänään.
Joh. 4:13―14 (NLT). Jeesus puhuu naiselle kaivolla.
Yrittää kääntää naisen huomion pois luonnollisista asioista hengellisiin.
"Tulet janoiseksi jälleen, vaikka juot tätä vettä." Jae 14: -
"Mutta ne, jotka juovat sitä vettä, jota minä annan, eivät enää ikinä janoa."
Hän puhuu siis hengellisestä janosta -
ja hengellisen janon yliluonnollisesta tyydyttämisestä.
Näin Hän sitä kuvaa: -
"Siitä tulee..." Hän puhuu Pyhästä Hengestä.
"Siitä tulee tuore..."
Pidän siitä. Haluatko, että Pyhä Henki virkistää sinua tänään?
Kun puhut kielillä, virkistät henkeäsi. Aamen ja aamen.
"Siitä tulee tuore, pulppuava..."
Pulppuava. "...pulppuava lähde heidän sisällään.
Se antaa heille ikuisen elämän."
Se tarkoittaa -
uskoville annetun Hengen koko työtä.
Myöhemmin Joh. 7:ssä Jeesus sanoi, ettei Henkeä ollut vielä annettu, -
koska Jeesusta ei ollut vielä kirkastettu. Se puhuu elämän lahjasta.
Se puhuu pelastuksen lahjasta. Kaikesta, mitä Pyhä Henki tuo sinulle.
Tiedämme, että kun ihmiset tulevat Kristuksen luo, ottavat vesikasteen -
ja henkikasteen, ensimmäisiä Hengen antamia lahjoja ovat kielet.
Juuri niin koin sinä iltana vuosia takaperin.
Jokin alkoi pulputa, pulputa, pulputa, pulputa...
Ylitsevuotava. Raamattu sanoo, että sydän vuotaa yli suun kautta.
Kun Pyhä Henki, Jumalan lahja jokaiselle uskovalle, alkaa pulputa -
ja me annamme sille ilmaisukanavan, se on yhtä luonnollista -
kuin Jumalan antaman elävän veden ylitsevuotaminen.
Se pulppuaa sisältäsi ja saa äänen Jumalan uutena lahjana -
kielilläpuhumisena. Se on kaikkien saatavilla.
Keskitymme Kristukseen, emme kielten lahjaan.
Mutta kun me otamme sen vastaan, voimme alkaa kehittää rukouselämää,
joka on ihmeellinen, kaunis rukous- kieli. Se rikastaa rukouskokemusta.
Niinpä kielten lahja on sitä, että Pyhä Henki auttaa meitä rukoilemaan -
tavalla, joka ylittää ymmärryksemme, -
jotta voimme ilmaista Jumalan syviä asioita.
Kun teemme niin, me kosketamme Jumalan salaisuuksia -
sellaisen tulkinnan ja tiedon kautta, joka johtaa ilmestyksen syvyyksiin.
Johtopäätelmä: minä rukoilen hengellä ja ymmärryksellä.
Aamen ja aamen.
Raamatuntekstit: New Living Translation (NLT).
Suomennos: Marianne Tenetz