KENSINGTON TEMPLE Rukous: Ahdistuksesta vapauteen
COLIN DYE: Rukous: vastalääke ahdistukselle.
Avaamme Fil. 4:n.
Luemme sieltä kolme tai neljä jaetta. Fil. 4:4.
"Olkaa aina täynnä iloa Herrassa!
Ja minä sanon sen uudelleen. Iloitkaa!
Antakaa kaikkien nähdä, että olette huomaavaisia kaikessa, mitä teette.
Muistakaa, että Herra tulee pian.
Älkää mistään murehtiko. Sen sijaan rukoilkaa kaikkien asioiden puolesta.
Kertokaa Jumalalle, mitä tarvitsette.
Ja kiittäkää Häntä kaikesta, mitä Hän on tehnyt.
Sitten saatte kokea Jumalan rauhaa, -
joka ylittää kaiken, mitä voitte ymmärtää.
Hänen rauhansa varjelee sydämenne ja mielenne, -
kun elätte Kristuksessa Jeesuksessa."
Se oli NLT-käännös.
Joku vuosi sitten sain etuoikeuden olla tri Morris Cerullon kanssa -
Cambridgen kaupungissa, jossa hän osallistui väittelyyn.
Hän piti alustuksen Cambridgen yliopiston väittelykerhossa.
Minulla oli etuoikeus toimia hänen avustajanaan.
Ruokailimme huippuopiskelijoiden kanssa ennen väittelytilaisuutta.
Väittelykerhon puheenjohtaja oli nainen.
Hän esitti tri Cerullolle kysymyksen.
Tri Cerullo on vaikutusvaltainen amerikkalainen evankelista.
Puheenjohtaja kysyi: "Tri Cerullo, olen etsinyt teistä tietoja internetistä.
Olen tehnyt taustatutkimusta. Miten te kestätte?"
Morris kysyi: "Kestän mitä?" - "Miten kestätte arvosteluryöppyä -
ja vihamielistä kirjoittelua? Miten kestätte sen?"
Tri Cerullo veti syvään henkeä. En yritä matkia häntä.
Monet teistä tuntevat hänet. Se huokuu läpi.
"Rakas sisareni.
Sen, mitä nyt sanon, -
teidän tulisi kirjoittaa tälle seinälle.
Ja se on miljoonan dollarin arvoinen asia."
Näin hän sanoi.
"Olen oppinut elämään asian kanssa niin kuin se on, -
eikä niin kuin toivoisin sen olevan."
Viisaita sanoja.
Ei kannata teeskennellä, etteikö vastassa olisi mitä on.
Luimme tuosta katkelmasta, -
jakeesta 5: "Muistakaa, että Herra tulee pian."
Kun ajattelemme Jeesuksen paluuta ja kaikkea, mitä se merkitsee, -
kuvittelemme mielessämme Jeesuksen mahtavan hallintavallan, -
joka ulottuu kaikkeen. Ei ongelmia eikä vaikeuksia.
Ei sairautta, ei kuolemaa, ei kuolemista, ei verohallitusta, -
ei naapureita helvetistä, ei mitään sellaista. Vain ihanaa olemista.
Toivomme, että eläisimme jo siinä, -
mutta totuus on, että meidän pitää odottaa sitä.
Ja kun me odotamme, mitä me kohtaamme?
Tiedämme, että Jumalan valtakunta on läsnä. Jeesus-suhteemme on totta.
Todellinen yhteys Kuninkaaseen. Elämämme kuuluu Hänelle.
Tiedämme, ettei täyteys ole vielä tullut.
Ja me kiitämme Jumalaa, että Hän on luvannut, että kestämme loppuun asti.
Katso suurta rohkaisua, Fil. 1:6: -
"Olen varma, että Jumala, joka aloitti teissä hyvän työn, -
jatkaa työtään, kunnes se tulee valmiiksi päivänä, jona Jeesus palaa."
Meillä on varmuus: pärjäämme kyllä.
Vaikka kohtaisimme ahdinkoa ja vaikeuksia.
Vaikka vihollinen olisi kintereillämme. Sen uskominen ei ole vainoharhaista.
Jeesus ja Raamattu sanovat, että vihollinen on kuin kiljuva leijona, -
joka etsii, kenet voisi niellä.
Mutta jos tietää, että rauhan Jumala antaa voiman murskata sen -
ja että Jumala auttaa sinut läpi, sillä Hän on luvannut: -
Hän aloitti työn ja vie sen loppuun.
Se on varmuus nykyisellä ristiriitojen ja kamppailun aikakaudella.
Elämme jatkuvan, turhauttavan tyytymättömyyden aikaa.
Haluamme aina vain lisää. Turhaudumme.
Moni asia menee juuri niin kuin emme toivoisi.
Elämme maailmassa, joka on kaukana Jumalasta.
Huomaamme usein olevamme armottomien ihmisten armoilla, -
samalla kun yritämme olla Kristuksen todistus.
Itse pidän näitä vuosia vaikeimpina, joita olen nähnyt työssä ja uskovana, -
mitä tulee Jeesuksesta todistamiseen ja Hänelle elämiseen.
Mutta kiitos Jumalan, olemme varmoja Jumalan läsnäolosta ja voimasta nyt.
Hän auttaa meitä elämään Jeesukselle, lupaa, että selviydymme,
ja valmistaa meitä Jeesuksen paluuseen.
Jos Jeesus tulee pian, ja Hän tulee...
Sanot: "Se sanottiin kaksituhatta vuotta sitten. Vau! Tosi myöhäistä.
Jos 2 000 vuotta oli pian, miten pian on nyt, 2 000 vuotta myöhemmin?"
Elämme Jeesuksen paluun odotuksessa, -
mutta sillä välin Filippiläiskirje näyttää meille, miten tulee elää, -
kun odotamme tuota aikaa kärsivällisesti. Tulisi olla iloinen, -
lempeä, täynnä rauhaa, hedelmällinen, evankelioiva, -
nöyrä, kärsivällinen, kunnioittava, yksimielinen. Ja lista jatkuu.
Sanomme: "Voi tavaton! Taivaan Isä, miten se on mahdollista!"
Tässä Hän heittää kunnon osan vastausta: -
Opetelkaa rukoilemaan!
Niin Hän sanoo. Opetelkaa rukoilemaan. Jakeet 6 ja 7.
Uusi elävä käännös (NLT) sanoo: "Älkää murehtiko mistään.
Rukoilkaa kaikkien asioiden puolesta.
Kertokaa Jumalalle tarpeenne, ja kiittäkää Hänen kaikista teoistaan."
Sitten lupaus rauhasta. "...saattakaa pyyntönne rukouksella ja anomisella -
kiitoksen kanssa Jumalalle tiettäväksi"
Älkää murehtiko mistään. Rukoilkaa kaikkien asioiden puolesta.
Rukous ei ole pelkästään uskonnollinen harjoitus.
Se on yksi käytännöllisimmistä asioista ellei käytännöllisin.
Useita vuosia sitten eräs ystävä kertoi, että hänellä oli suuria ongelmia.
Kaikki oli luhistumassa. Hän tarvitsi nopeasti apua.
Sanoin: "Minä autan. Rukoillaan."
Minä rukoilin ja rukoilin.
Hän ei oikein lähtenyt mukaan.
Kun avasin silmäni, hänen silmänsä olivat auki. "Luulin, että sinä autat."
"Minähän rukoilen!" - "Luulin, että teet jotain konkreettista."
"Ei ole mitään konkreettisempaa kuin rukous!" Oletteko samaa mieltä?
Kun olet rukoillut, voi olla monia asioita, joita voi ja pitää tehdä, -
mutta et voi tehdä mitään, ennen kuin olet rukoillut. Siitä tulee aloittaa.
Kun tutkimme rukouksen hyötyjä...
On aina hyvä tutkia hyötyjä, jos Jumala pyytää tekemään jotain.
Hyödyt ovat valtavia.
Tässä Jumalan Sana sanoo, että rukous ajaa pois ahdistuksen.
Älä murehdi mistään vaan rukoile kaikkien asioiden puolesta.
Jos rukoilee kaikkien asioiden puolesta, ei tarvitse murehtia mistään.
Se tarkoittaa, että Jumala sanoo: "Peittäkää kaikki rukouksella."
Toisin sanoen: "Opetelkaa puhumaan Jumalalle kaikesta."
Hän on ensimmäinen henkilö, jonka puoleen tulee kääntyä.
Mitä tapahtuu, kun joku sanoo pahasti tai juoruilee?
Soitat parhaalle ystävällesi. Jos hän kuuntelee, hän ei ole paras ystäväsi.
Hän on kanssavoivottelijasi, kanssavalittajasi.
"Arvaa, mitä se ja se sanoi? Bla-bla."
Puhu Jumalalle! Ennen kuin soitat kenellekään.
Liikkeemme historiasta löytyy eräs mies.
Joseph Smith. Ei se, jolla oli punaiset lasit. Ei se mormoni. Toinen.
Helluntailainen Joseph Smith.
Hän oli irlantilainen, hyvin jyrkkä, erittäin älykäs ja voideltu.
Hänen kanssaan ei ryttyilty. Hän vieraili täällä Kensington Templessä.
Silloin pastorina oli Eldin Corsie.
Ovelle koputti nainen: "Pastori, voisinko tavata sinut?"
Joseph Smith avasi oven: "Miksi tahdot tavata pastorin?"
"Minulla olisi kysymys." - "Oletko puhunut siitä Jumalalle?" - "En."
"Älä tule takaisin ennen kuin olet." Sulki oven naisen nenän edestä.
Siinä on tärkeä periaate. Emme tietenkään kohtelisi sinua niin.
Mutta se on tärkeä periaate: Puhu Jumalalle kaikesta.
Rukous ei ole monimutkaista. Se on toki hyvin syvällistä.
Tahdon teidän löytävän yliluonnollisen rukouksen, ei ylimalkaista rukousta.
Tänä voittamisen vuonna paras paikka voittaa on polvillaan.
Siellä voitetaan.
Opit puhumaan Jumalalle kaikesta. Hän on paras ystäväsi.
Hän haluaa sinun kysyvän, puhuvan. Kun puhut Hänelle kaikesta, -
opit luottamaan Häneen kaikessa.
Kun Hän käskee olemaan murehtimatta ja vain rukoilemaan, -
Hän ei väitä, ettei meille enää ikinä tule ahdistavaa ajatusta tai tunnetta, -
jos opimme rukoilemaan. Sellaista ei luvata tässä.
Lupaus on, että kun nämä asiat hyökkäävät ja iskevät kimppuusi, -
tiedät, mitä tehdä: viet ne Herralle, Jeesukselle.
Se ei tarkoita, ettet ikinä tarvitse lääketieteellistä tai psykologista apua.
Mutta sanon, että kaikissa olosuhteissa, -
tuntuipa hyvältä tai ei, menipä hyvin tai ei, -
Jumala hallitsee, Jumala on kanssasi ja kaikki asiat järjestyvät.
Hän sanoo: Näin rukoillaan.
Jae 6. Luin sen NLT-käännöksestä. 33/38-käännös: "...kaikessa -
saattakaa pyyntönne rukouksella ja anomisella [...] Jumalalle tiettäväksi."
Huomaa sanat "rukous", "anominen", "pyynnöt" ja "tiettäväksi Jumalalle".
Ja "kiitoksen kanssa" on siellä myös.
Mielenkiintoista. En halua hypätä yli. Se osoittaa, miten syvä tämä jae on.
Se näyttää pikku jakeelta, joka ohitetaan nopeasti.
Itse asiassa se on täynnä ilmestystä!
Kirjoissani "Toimiva rukous" ja "Effective Prayer" -
käsittelen tätä yksityiskohtaisesti.
Ensimmäinen "rukous"-sana tässä keskittyy Jumalaan.
Rukous on tulemista Jumalan eteen. Jumala-näyn uudistamista.
Jumala-suhteen vahvistamista.
Rukous on ytimeltään ja juureltaan suhdekeskeistä.
Kun keskittyy Jumalaan ja katselee Jumalaa, -
Jumalan suuruudessa ja äärettömyydessä -
ongelmat asettuvat oikeisiin mittasuhteisiin.
Seuraava sana on "anominen".
Se liittyy pyyntöihimme.
Sana "anominen" kumpuaa sen ymmärtämisestä, mitä tarvitsemme.
Kun tuomme Jumalalle tarpeemme ja kerromme Hänelle tarpeistamme -
ja olemme ensin keskittyneet Häneen, ymmärrämme luultavasti paremmin, -
mitä me todella tarvitsemme.
Toiseksi, kun viemme Hänelle tarpeemme, -
tiedämme, että Jumala, joka näkee tarpeemme, -
on empaattisuudessa ja sympaattisuudessa paljon tärkeämpi.
Hän on rakastava Taivaan Isämme, joka rakastaa täyttää tarpeitamme.
Sitten sanotaan: "kiitoksen kanssa".
Vau! Kiittäminen on tosi tärkeää.
Ensinnäkin, kun kiittää Jumalaa kaikesta, mitä Hän on tehnyt, -
se kasvattaa uskoa.
"Hän on tehnyt sen ennenkin. Hän voi tehdä sen uudelleen.
Olen ollut tässä tilanteessa ennenkin. Jumala on auttanut. Kiitos, Herra!"
Puhut uskossa: "Jumala, kiitos, että kuulet. Että kuuntelet.
Minäpä harjoitan uskoa ja kiitän jo etukäteen vastauksesta, että se tulee.
Kiitos Jumalalle!"
Kiität Häntä lopuksi. Mikset kiittäisi jo nyt? Lisää mukaan kiitosta.
On mahtavaa kiittää Jumalaa asioista.
Sen sijaan että valitat Jumalalle, -
ja luettelet asioita, joita haluat Hänen tekevän, joita Hän ei ole tehnyt, -
ala kiittää Häntä siitä, mitä Hän on tehnyt.
Vanha laulu sanoo: "Laske siunauksesi, nimeä ne yksitellen.
Yllätyt siitä, mitä Herra on tehnyt." Sain oltua laulamatta.
Kiitos, Pyhä Henki. Itsehillintä.
Sitten sanotaan ihmeellinen asia: Kaikessa rukouksella ja anomisella -
saattakaa pyyntönne Jumalalle tiettäväksi.
Erittäin kiintoisaa. Meistä monilla on tämä ongelma: -
Miksi pitää kertoa Jumalalle tarpeeni? Hän tietää ne jo.
Monesti Hän on jo vastannut, kun vielä rukoilemme, -
koska Hän ennakoi ja tekee aina työtä elämässämme.
Tämä osoittaa meille, ettei rukous ole-
vain passiivista odottamista, toivomista tai ajattelemista.
Rukous tällä tavalla on virallista pyyntöjen tuomista Jumalalle.
Neuroteologia. Mitä se on?
Se tutkii suhdetta -
hengellisten ilmiöiden ja ihmisen aivojen välillä.
Mahtavaa, että sitä oikein tutkitaan.
Neurologit ja psykologit tutkivat, -
miten usko vaikuttaa ihmisen keskushermostoon.
Luen otteen "Journal of the American Medical Association" -julkaisusta.
Se on lääketieteen aikakauslehti. Älä säikähdä. Tämä on hyvä juttu.
Se on rouva A:n todistus.
Rouva A. on 83-vuotias. Koko nimeä ei kerrota vaitiolovelvollisuuden takia.
Todistuksen kertomisessa ei rikottu vaitiolovelvollisuutta.
Tämä julkaistiin tässä aikakauslehdessä.
Rouva kertoo: "Jotkut ovat sairaita ja kipeitä. Se nujertaa heidät, -
mutta ei minua." Hänen täytyy olla helluntailainen.
"Ei minua. Rukoileminen helpottaa kipua.
Joskus rukoilen, kun kivut ovat hirvittävät.
Rukoilen, ja yhtäkkiä kipu helpottaa."
Lääkärit ihmettelevät hänen ihmeellistä sietokykyään.
Hänellä oli struuma, niveltulehdus, diabetes, -
harvinainen hermovaurio, mahdollisesti diabeteksen aiheuttama,
joka laukaisee kipua koko kehossa, heikkoutta jaloissa.
Ei mikään, ei hoito eivätkä lääkkeet auttaneet eikä lievittäneet tilaa.
Silti hän asui yksin. Ilman kenenkään apua ja sairaanhoitajaa.
Hänen mielensä oli virkeä. Paitsi että hän huolehti itsestään, -
rouva A. kävi säännöllisesti kirkossa ja rukouspiireissä." Aamen.
Ilahduttaa pastorin sydäntä.
"Hän teki vapaaehtoistyötä sairaiden parissa.
Hän ällistytti lääkäreitä."
Yksi kirjoittaa: "Hän tekee potilaana erittäin suuren vaikutuksen.
Olen tuntenut hänet 15 vuotta.
Koko sen ajan hänellä on ollut krooni- nen, etenevä, heikentävä sairaus, -
mutta hän on pysynyt uskomattoman vahvana, -
vaikka perinteinen lääketiede ei ole tarjonnut hänelle juuri toivoa.
Hän luottaa, että usko ja rukoukset auttavat hänet vaikeuksien yli."
Tässä lääketieteellinen todiste rukouksen tehosta.
"Rukouksen sudenkuoppa.
Useimmiten rukous keskittyy positiivisiin asioihin, -
kuten kiitokseen sekä voiman, tuen ja johdatuksen pyytämiseen.
Se vähentää stressiä, ärsyyntymistä ja vihantunteita.
Se edistää fyysistä ja psyykkistä terveyttä.
Mutta jos rukouksessa on negatiivisia vivahteita, vaikutus on haitallinen.
Duken yliopistossa tutkittiin 600:aa potilasta.
Tutkimus julkaistiin "Archives of Internal Medicine" -lehdessä.
Huomattiin kuoleman riski niiden keskuudessa, -
joilla oli kielteisiä näkemyksiä, kuten "Onkohan Jumala hylännyt minut?"
"En tiedä, rakastaako Jumala minua."
Ihaa-tyyppinen rukous. Tiedättekö, kuka on Ihaa?
Anti olla. Katsokaa netistä.
Tai "Tämä on paholaisen syytä."
Tässä kyse on siis vakavasti sairaiden hoidosta.
Täytyy ymmärtää, että rukous on perimmältään myönteinen asia.
Kivusta positiivisesti puhuminen Jumalalle ei ole negatiivinen asia.
Kun alamme vyöryttää Jumalalle kaikenlaisia negatiivisia asioita, -
jotka eivät kuulu Hänelle, -
sellainen asenne voi vaikuttaa haittaavasti terveyteemme.
On upeaa nähdä edes osittain lääketieteellisiä todisteita sille, -
mitä Raamattu tässä sanoo. Rukous toimii.
Rukoileminen muuttaa asioita.
Miten rukous vaikuttaa henkilökohtaisella tasolla?
Minulla listan kärkipäässä on se, -
että peittää kokonaan asian, tilanteen, olosuhteet, asenteen -
tai ongelman rukouksella, todellisella rukouksella.
Ei niin, että se on iso ponnistus, -
vaan Pyhän Hengen kautta, jutustellen Jumalalle luonnollisesti kaikesta.
Rukouksen ensimmäisiä vaikutuksia on, että saa viisautta, olen huomannut
Saa tietoa, oivallusta.
Tulee vastauksia hämmentäviin tilanteisiin ja olosuhteisiin.
Jumala näyttää, mitä tehdä seuraavaksi, miten edetä.
Minulle kävi niin tällä viikolla.
Rukoilin erään mutkikkaan asian puolesta.
Kysyin Jumalalta siitä.
Ja sitten aivan tavallisten, vähä- pätöisten arkiaskareiden lomassa -
yhtäkkiä vastaus pompahtaa mieleeni.
Henkeeni. Näen sen selvästi.
Puolessa minuutissa asia ratkeaa. Teen sen mukaisesti. Ja valmista.
Viisaus. Kiitos, Jeesus. Tulee rukouksesta.
Joskus kun rukoilee, huomattavat olosuhteet muuttuvat.
Muuttuvat huomattavasti. Tilanteet muuttuvat täysin.
Olosuhteet ratkeavat. Ihmiset muuttuvat.
Ongelma on aina muissa. Ei ikinä itsessä.
Rukoilet, ja he muuttuvat. Jumala kysyy: "Entä sinä?" Sinä muutut.
Rukous muuttaa asioita. Muistan heti uskontulon jälkeen, -
ja voin lukea sen päiväkirjastani, että ensimmäisenä vuonna uskovana -
sain jokaiseen lausumaani rukoukseen vastauksen -
Jumalan isolla ruksilla, kyllä, halleluja, hymynaama.
Myös erittäin vaikeisiin tilanteisiin.
Fyysisiin vaivoihin. Ihmisille, joiden puolesta rukoilin. Pidin sitä normaalina
"Herra, paranna tuo ihminen." Hän paransi. Seuraava!
Koko vuosi. Todistin kypsälle helluntaiuskovalle.
Jos se on kypsyyttä, otan mieluummin kypsymättömyyttä.
"Se ei ole kovin kypsää. Älä odota, että Jumala jatkaa sitä lopun ikää.
Hän usein rohkaisee nuoria uskovia, jotka ovat mieleltään vauvoja."
En saanut rukousvastausta seuraa- vana päivänä, eikä sitä seuraavina.
Mitä olisi tapahtunut, ellen olisi tavannut sitä kypsää rouvaa?
Mietin vain.
Kypsyys on ajoittain sitä, -
ettei muutos tule välittömästi.
Täytyy olla sinnikäs.
Siitä on kyse vertauksessa leskivaimosta. Jatka rukoilemista.
Muutosta ei välttämättä tule heti, mutta kun rukoilee, -
huomaa, että luottamus kasvaa, vaikkei muutosta näy.
Joskus kun rukoilee, hetken päästä -
tilanne tavallaan ratkeaa "itsestään".
Se ei ratkea "itsestään": Pyhä Henki toimii tavoin, joita et tunnista.
Rukous vaikuttaa myös niin, että kun rukoilee, saa itse voiman.
Saa voiman olla vastaus omaan rukoukseen.
Mieleen tulee pari raamatunkohtaa. Yksi on Isä meidän -rukous.
Jeesus käski rukoilla: -
"Anna meille tänä päivänä meidän jokapäiväinen leipämme."
Avaatko ikkunan ja odotat ateriaa?
Leijuvaksi alas taivaasta. Vai tarkoittaako tuo rukous: -
"Jumala, anna minulle voimaa nousta ylös, etsiä työpaikka ja tehdä töitä."
Eikö itsestä tulekin vastaus siihen?
Jos olet vankilassa ja kamppailet etkä itse voi vastata rukoukseesi, -
Jumala lähettää enkeleitä, korppeja tai tarvittaessa jopa paholaisen avuksi.
On olemassa kertomus naisesta. Sen sanotaan olevan tosi.
En voi taata. En tiedä, onko se netissä.
Nainen oli rahaton leski. Hänen naapurissaan asui ateisti, -
joka aina arvosteli naisen uskoa. Nainen rukoili ikkuna auki.
"Jumala, minulla ei ole ruokaa eikä rahaa. Auta! Pidä minusta huolta!"
Ateistinaapuri kuuli sen. "Minäpä keksin. Näytän hänelle."
Mies meni markettiin ja osti laatikollisen ruokaa.
Hän jätti sen naisen oven eteen.
Nainen avaa oven. "Kiitos, Jeesus! Sinä pidit huolta."
Naapuri tuli kulman takaa: "Ei se ollut Jeesus. Se olin minä!"
Nainen alkoi kiittää Jumalaa vielä enemmän. "Halleluja!
Paitsi että vastasit rukoukseen, lähetit paholaisen tuomaan sen ovelleni!"
Kerron nopeasti kolme asiaa, mitä rukous ei ole.
Se ei ole selviämismekanismi. Et käytä Jumalaa saadaksesi hyvän olon.
Mitä tapahtuu, jos rukoilet, eikä tunnukaan paremmalta?
Jos tuntuukin pahemmalta?
Joskus pitää mennä huonommin, jotta voi mennä paremmin.
Rukous ei ole myöskään insinöörityökalu, -
jossa koko elämä junaillaan omien toiveiden ja halujen mukaiseksi.
Rukous ei myöskään ole taianomainen hopealuoti: -
"Lausu yksi rukous, ammu taivaaseen, niin kaikki ongelmat ratkeavat -
yhdellä yksinkertaisella siirrolla."
Yliluonnollinen rukous voi tarkoittaa Jumalaan luottamista ja uskomista, -
kun kaikki menee pieleen ja aina vain pieleempään ja pieleempään -
kuin virkkeeni kielioppi.
Mutta kaikessa on mahtava lupaus, joka tulee rukouksesta.
Jumalan rauha. Se ei ole Prozac-rauhaa.
Se ei ole oma-apurauhaa.
Se ei ole transsendenttista meditointirauhaa.
Se on Jumalan shalomia. Se on enemmän kuin vain kiva tunne.
Se on koko sen hyvinvoinnin kokemista, -
jonka Jumala on varannut sinulle siksi hetkeksi, kun se sinulle annetaan.
Ja niin, kun puhumme rukouksesta, -
Jumala antaa yliluonnollisen rauhan, jos sydämesi on ahdistunut.
Yliluonnollisen rauhan. Joskus voi olla sellainen rauha, -
että ainoa häiritsevä asia on se, että pitäisi olla huolissaan mutta ei ole.
Mutta ole huoleti, Jumala hallitsee.
Hän ymmärtää luonnollisen taipumuksemme murehtimiseen.
Se on ilonpilaaja ja varas.
"Murehtiminen" tarkoittaa sisäistä repimistä.
Se repii sisältä kahtia. Silloin ei näe selvästi.
Jeesus sanoo: "Annan teille rauhan, -
jota maailma ei anna. Se ylittää kuvittelu- ja ymmärryskykynne."
Siksi Hän sanoo: "Opetelkaa rukoile- maan kaikkien asioiden puolesta."
Ei ole mitään ongelmaa eikä olosuhdetta, jota Hän ei voi hoitaa.
Rukoile kaikkien asioiden puolesta ja jätä asia Jumalalle.
Tahdon, että rukoilemme ja virtaamme tässä.
Luultavasti teemme niin yksilöinä, mutta varmasti on enemmän.
Mutta ei näin: "Sinun pitää rukoilla enemmän. Mikä sinussa on vikana?
Sinä epäuskoinen sukupolvi!" Ei!
Kyse on rohkaisusta: Virtaa Pyhässä Hengessä -
ja opettele peittämään rukouksella kaiken omissa hiljentymishetkissäsi, -
solutapaamisissa, rukouskokouksissa ja myös isoissa kokoontumisissa.
Rukoile, rukoile, rukoile. Peitä kaikki rukouksella.
Näet, miten paljon se vaikuttaa ajan myötä elämässäsi.
Aamen ja aamen.
Raamatuntekstit: New Living Translation (NLT).
Suomennos: Marianne Tenetz