TÄNAVAKARJANE
Me inimesed kipume oleme sellised, et me takerdume teatud asjadesse,
mida me oleme harjunud tegema kogu aeg ja igavesti.
Vaimulikus elus on üks selline tõde, et Jumalas on alati rohkem. Alati
on rohkem, sügavamaid tasemeid Jumala tundmises. Põhiasjad ei
muutu, evangeelium ei muutu, aga selles on rohkem, kui me mõistame.
Jumala südames on rohkem, mida tundma õppida. Sellepärast me
ei pea olema rahul ühe koha peal tallamisega. Jumal kutsub meid
muutuma. Ta kutsub meid elama elu, kus võime oodata Jumalalt kogu
aeg midagi enamat.
Kui ma sain päästetud, ma hakkasin Jeesust tundma õppima. Jeesus tuli
ja vabastas mind endisest elust, kus ma olin seotud oma halbade
kommete külge. Jeesus tõi abi sellesse kurbusesse, kus ma olin.
Mu elu muutus. Aga varsti pärast seda, kui ma olin Piiblit lugenud ja
õppinud Jumalat tundma, märkasin, et Jeesus räägib Pühast Vaimust.
Ma hakkasin mõistma, et Püha Vaim on ka olemas. Jeesus ütles, et Ta
saadab Püha Vaimu meile õpetama kõike, mida Ta on meile õpetanud,
meelde tuletama kõiki asju, mida Ta meile õpetas. Jeesus ütles ka
jüngritele, et kui Püha Vaim tuleb, siis ta juhib neid kogu tõe sisse.
Ta ütles, et nad ei suuda kohe omaks võtta, aru saada kõigest sellest,
mida Ta tahaks ja sellepärast tuleb Püha Vaim, et nad võiksid koos
Püha Vaimuga alustada seda protsessi, mille käigus õppida Jumalat tundma
aina rohkem.
Kui ma olin olnud juba mõned aastad päästetud, taipasin, et mu elust
on ikka midagi puudu. Mu elus polnud sellist sügavat rahu ja
aktsepteerituse tunnet sisimas. Ma teadsin, et Jeesus armastab
mind ja ta on lepitanud minu patud. Ma olin tutvunud ja
kohanud Jeesust, aga millegipärast sõna "isa" oli minu jaoks raske,
kui Jeesus rääkis Isast.
Kui ma olin siis lugenud Piiblit natuke kauem, uurinud seda,
palvetanud ja elanud Jeesuse järgijana aastaid, mõistsin järsku,
et mu sisimast on ikka puudu selline rahu ja turvatunne. Jeesus
rääkis väga palju Isast, Jumalast Isa rollis ja see oli minust täiesti
mööda läinud. Siis ma hakkasin aru saama, et minu sees olid
sügavad haavad, mis olid tekkinud mu vanemate lahutusest, kui ma
olin 5-aastane. Ma jäin siis oma isast ilma. Ja kui ma lugesin
Piiblist, et Jumal on Isa, ma ei suutnud kogeda seda turvatunnet,
et Jumal päriselt hoolib minust nagu Isa, et Ta on mu Isa ja tahab
olla koos minuga. Püha Vaim hakkas viima mind sügavamale
selle tõe sisse. Tulid sellised hetked, mil ma võisin kogeda
Jumalat oma Isana, Ta tervendas haavu mu sees. Sellest saati on
mu elu olnud seotud rohkem sellega, kuidas on olla Jumala
väike poiss. Enne kui ma tundsin Jumalat kui oma isa, ma mõtlesin,
et pean palju sooritama, olema hea kristlane, hea Jumala sõjamees
ja teha kõik õigesti, et Jumal ei peaks pettuma. Aga on nii
palju rohkem. See on rohkem, kui sinu ja minu praegune arvamus kristlusest.
See on rohkem kui traditsioon. Jumal loob pidevalt midagi uut.
Jumalas endas ei ole midagi uut, aga paljud asjad on meie jaoks
sellised, mida me alles õpime Jumala sügavuse kohta.
See, millest Paulus kirjutas efeslastele, oli päris tähtis.
Ta rääkis palvetest, mida ta palvetab koguduse eest. See
näitab, et Paulus polnud ühte kohta kinni jäänud, ta ei mõelnud,
et siin ongi kõik ja rohkem pole. Paulus palvetas kristlaste eest ja
meie võime rakendada neid palveid ka oma eludes, et me võiksime
Jumalat tundma õppida aina sügavamini. Paulus räägib siin
efeslaste kogudusele Ef 1:15-20: "Seepärast ka mina, kui ma sain
kuulda teie usust Issandasse Jeesusesse ja armastusest kõigi pühade
vastu, ei lakka tänamast teie eest, teid oma palvetes meenutades,
et meie Issanda Jeesuse Kristuse Jumal, kirkuse Isa, teile annaks
tarkuse ja ilmutuse Vaimu tema äratundmisel, valgustades teie
südame silmi, et te teaksite, milline lootus on tema kutsumises, milline on
tema pärandi kirkuse rikkus pühade sees ja milline on tema
väe võrratu suurus meie heaks, kes me usume tema tugevuse jõu
mõjul. See sai tegevaks Kristuses, kui ta tema üles äratas surnuist
ja pani istuma oma paremale käele taevas." Mitu korda oma elus ma
olen märganud, et ma olen nii kuiv ja mul pole mingit janu
Jumala poole. Siis ma ütlen: "Aita mind Jumal, anna mulle
janu südamesse, sest ma ei taha mõelda, et see on kõik. On rohkem
ja ma usun seda. Tõmba mind enda poole. Tule Püha Vaim ja
valgusta mu südame silmad, et ma näeksin, mis on see lootus,
millesse Sa oled mind kutsunud." Teine kirjakoht on selles samas
kirjas efeslastele peatükis 3. Seal Paulus palvetab, et
kristlased õpiksid tundma Jumala veel sügavamat armastust,
mis on üle kogu mõistuse, et meie juured oleksid Jumala
armastuses. Sa võid lugeda alates Ef 3:14, aga ma loen ette salmid
20-21: "Aga Jumalale, kes meis tegutseva väega võib korda
saata palju rohkem, kui oskame paluda või isegi mõelda, temale olgu
kirkus koguduses ja Kristuses Jeesuses igavesest ajast igavesti kõigi
sugupõlvedeni! Aamen." Kas tead, Jumal suudab teha
mitu korda rohkem, kui me suudame isegi mõelda, paluda, ette kujutada.
Sellepärast ära jää paigale, ära jäta pooleli, ära jää seisma, vaid
ütle Jumalale: "Ma tahan kõike seda, mis Sul on minu jaoks. Ma
tahan uskuda Sinusse täiega, ma tahan, et Sa annad selle
usu mu südamesse, ma tahan näha, et Sinu tahe sünnib siin
maa peal nii nagu taevas ja minu oma elus." Ma usun, et Jumal on
sinuga just nüüd, Ta näeb su südant ja janu ning Tema
mõjutab sinu tahtmist ja tegusid, et Tema hea tahe võiks sündida.
Sellepärast tee ilma virinata nii, nagu Jumal sind juhib
sellest hetkest edasi. Ma tahan tänada koos Tänavakarjase tiimiga
iga tagasiside eest, mis te olete saatnud meile e-mailile. Saatke
veel, neid on hea lugeda ja need julgustavad meid seda tööd tegema.
Aadress on katupaimen@gmail.com, sinna võite saata tagasisidet,
me loeme neid hea meelega. Ole õnnistatud ja pea meeles,
et on olemas rohkem.
Tõlge: Sanna Pitko