TÄNAVAKARJANE
No kuidas läheb? - Üsna hästi.
Kui te peaks saama usklikuks, siis mida see teie meelest tähendab?
Arvamist, et Jumal on olemas.
Ehk siis usklik arvab, et Jumal on olemas ja elul on mõte?
Kas teie siis ei arva nii?
No ma ei mõtle seda tõsiselt.
Või õigemini, vahel isegi mõtlen sellele, et Jumal on olemas,
aga see pole päris nii kui mõni kirikuisa ütleb end uskuvat.
Isegi kui Jumal on olemas,
siis ma sellest hoolimata ei pöörduks Ta poole kõigi oma muredega.
Et kui kirikuisad paluvad abi Jumalalt,
siis ma loodan eelkõige talismannidele ja muule sarnasele.
Aga kui Jumal tahaks ja oleks valmis aitama sind kõigis su eluolukordades
ja tegema isegi enam veel, kui oskaksid mõista.
Aga ma ju ei tea, et kõik Tema poolt pakutu on 10 korda parem.
Kust ma seda tean?
Ma olin 20.a., kui minust sai usklik.
Olin enne seda täielik narkosõltlane.
Hakkasin 10-aastaselt tõmbama narkotsi ja tarbisin absoluutselt kõike.
Asi läks koguaeg hullemaks ja mingi hetk hakkasin aktiivselt otsima Jumalat.
Mõtlesin, et kui Ta on olemas, siis ma tahan teada, milline Ta on?
Lugesin hästi palju raamatuid ka teiste usundite ja filosoofiate kohta;
šamanismi jms. kohta. Samal ajal aga tõmbasin narkotsi edasi.
Olin lõppeks omadega täitsa sassis
ja mitte ükski usk ega religioon ei suutnud mind aidata.
Lõpuks, kui olin omadega täitsa õhtal, ütlesin:
"Sina, Jumal, kes sa oled loonud kõik taeva ja maa ja selle, mis siin on -
ütle, oled sa Krišna või Jeesus või kes sa oled?"
Ja seejärel tuli Jeesus mu ellu.
Ajal, mil olin täiega meeleheitel ja elasin selliste pingete ja hirmu all.
Seda on raske isegi seletada,
aga tundsin täiega reaalselt, et olen teel põrgu.
Seetõttu hüüdsingi täiest hingest: "Jeesus, tule mu ellu ja päästa mind!"
Elasin tol ajal Vuosaarel ja seal oli üks selline väike urgas.
Olin omadega täiesti põhjas ja kisendasin kui väike laps:
"Jeesus, tule päästa mind!"
Sel samal hetkel kogesin meeletut rahu ja midagi muutus mu südames.
Ma küll ei näinud Jeesust, aga teadsin, et Ta oli seal koos minuga.
Nutsin kui väike poiss ja ütlesin: "Jeesus, ma järgnen Sulle."
Kuidas see sind siis aitas? Kas kuidagi füüsiliselt või...?
Ma sain uimastitest vabaks.
Olin ka varasemalt püüdnud omaenda jõus neist lahti saada.
Otsustasin, et kuu aega ei tarbi midagi.
Kuid 2 päeva möödudes tõmbasin jälle, ise samal ajal nuttes.
Ma lihtsalt ei suutnud lõpetada.
Kui sa tõmbad 10 aastat narkotsi või isegi vaid 3 aastat,
siis vaimselt on see ikka täiega hull asi, kui oled vaid päevad läbi pilves.
Ehk siis igal sõltlasel - vahet pole, tarbib ta alkoholi, narkotsi või muud -
tal puudub normaalne elu.
See kutt, kes laupäeval laia lehte mängib ja lõpp enesekindel ning tegija on,
on hommikul ärgates kui väike hall hiireke kapinurgas,
kes väriseb ja kardab oma elu pärast. See on see, kuidas asjad tegelikult on.
Nii et ma ei suutnud lõpetada omaenese jõus.
Paljud pöörduvad Jumala poole siis, kui neil mingid jamad on.
Aga kas need ka pöörduvad, kel' probleeme pole?
Ütlesid isegi, et su enda sõbrad tulid Jumala juurde peale seda,
kui olid olnud hulludes olukordades ja tarvitasid narkotsi.
Aga kuidas on tavaliste inimestega?
See on väga hea küsimus, mida palju küsitakse,
sest tavaliselt räägivad Jumalast kõige rohkem just need tüübid,
kelle usklikuks saamine oli sama radikaalne kui rekka alla jäämine.
Ehk siis vana ja uue elu vahel on nii suur kontrast.
Kuid asja tuum pole selles,
et peaks kangesti raske olema selleks, et anda oma elu Jumalale.
Asja tuum on selles, et Jumal tahab suhelda sinuga ja anda sulle oma parima.
Põhjus, miks inimesed ei taha vahel Jeesust vastu võtta, on selles,
et neil on Jumalast täiesti vale pilt.
Sest on inimesi, kes ainult süüdistavad ja mõistavad hukka,
luues väga negatiivse pildi sellest, mida Jeesuse järgimine tähendab.
Aga Jeesus on midagi enamat kui vaid mõni läikiv klantspilt
või kaame näoga hipi, kes ripub ristil veretilk otsa ees.
Samuti pole ta vaid mingi vanake, kelle poole memmed paluvad.
Tänud! Olete olnud head kuulajad.
Fakt on see, et need asjad ei saa kunagi selgeks vaid mõistuse kaudu.
Sellest, kui räägime usust või millestki sellega seonduvast.
Ainuke, kes saab muuta usu reaalseks me jaoks, on Püha Vaim.
Nii et kui jagame Jumala Sõna, siis Püha Vaim saab seda kasutada
ja puudutada inimeste südameid ja anda märku, et nad vajavad Jeesust.
Seetõttu on äärmiselt oluline, et me julgeks minna inimeste juurde;
et me julgeks alustada vestlust. Kuid kõige tähtsam on neid armastada.
Meil ei pruugi igakord olla kõiki vastuseid ja ei peagi olema,
sest kui Jumal ise ei tõmba inimest enese juurde,
pole ka meie sõnadest midagi kasu.
Kui Jumala armastus ei puuduta neid, pole ka suurt palju midagi teha.
Aga sellest hoolimata peame jätkama oma südameusu jagamist inimestega.
Rääkima neist asjadest, sest inimestel on palju küsimusi.
Seetõttu on tähtis elada ehedat usuelu ja olla juurdunud Jumala armastusse.
Tunda Teda ja püsida kindlatel alustel.
Jumala Vaim teeb salajast tööd inimeste südameis ja valmistab neid ette.
Ja kui aeg on küps, toimub kõik iseenesest.
Kui aga sina pole veel usklik, siis võid paluda koos minuga.
Teeme seda just praegu:
Jeesus, kui sa oled tõesti olemas, siis ilmuta end mulle.
Tule mu ellu ja kõneta mind.
Kui oled tõesti kõikväeline ja ainus tee taevasse,
siis ma tahan tunda Sind.
Tule mu ellu ja näita, et oled päriselt olemas.
Et võin tõesti uskuda. Aamen.
Saada meile allolevale mailile tagasisidet
Kui palusid seda palvet ja Jeesus tuli su ellu, siis anna teada.
Ole õnnistatud!
Tõlge: Anne-Ly Raukas