Muutes oma maailmavaadet
Keegi küsis, kas olen kogu oma elu kristlane olnud?
Vastasin, et veel mitte.
Pastori ametis tegelesin palju abielueelse nõustamisega.
Tõstsin oma käe üles ja palusin paaril vaadata oma kätt
ning öelda mulle, mida nad näevad.
Üks ütles, et ta näeb kätt; suurt kätt.
Seejärel aga seda, et ta näeb mu sõrmeküüsi.
Ütlesin: "Ei sellel käel ei ole küll mingeid küüsi."
Nad vaatasid mind kui imelikku.
Küsisin vastu: "Kas te peate mind rumalaks või?
Mu sõrmedel ei ole küüsi!"
Ma ei näe ka praegu neid sõrmeküüsi.
Taolise tõe ulatust on paljudel raske mõista.
Maailmas juhtub pidevalt midagi,
mille kohta meil puuduvad andmed.
Seetõttu oleks ka lihtne arvata, et need asjad ei sünnigi,
kuna me pole neid nähtud.
Mäletan seda aega, kui abiellusin. Meil mõlemal oli kristlik taust.
Üsna oma abielu algusaastatel leidsime Kristuse.
Kirikus öeldi, et mees on pere pea,
mistõttu oletasin,
et mul peab iga asja jaoks olema õige nägemus.
Kuid see õige nägemus oli muidugi minu nägemus.
Ajapikku küpsedes, hakkasin taluma ka naise arvamust.
Ja veel küpsedes, hakkasin seda juba hindama,
kuni lõpuks hakkasin juba küsima tema arvamust.
On oluline mõista, et teise arvamus on sama väärtuslik, kui sinu oma.
Oled sa märganud,
et su abikaasa arvamus erineb mingil määral sinu omast?
Tõel on oma mõõde.
See on ka põhjus, miks on olemas neli evangeeliumi.
Need räägivad samadest asjadest, aga pisut erineva nurga alt.
Põhjuseks see, et samadel asjadel on 4 erinevat tunnistajat.
Kujutagem korraks ette tulekahju, mis hävitab kogu kvartali.
Neli ajalehte kajastavad seda uudist.
Uudistetoimetajad jälgisid sündmust kvartali neljast erikaarest.
Jutud kogu juhtunust on erinevad, kuna toimetajad nägid erinevaid asju.
Kristuse suuruse kirjeldamiseks läks tarvis nelja evangeeliumi.
Need aitavad meil saada kogu loost tervikpildi.
Ühes kujutatakse Jeesust messiaanliku Kuningana,
teises kannatliku teenijana ja kolmandas Jumala Pojana.
Kõik need staatused vastavad tõele.
Jeesuse suuruse edasi andmiseks läheb vaja kõiki nelja evangeeliumi.
Need valgustavad meile Jumala suurust.
Ma ise olen saanud range norra kasvatuse.
Kui mu poeg kukkus ja oma põlve kriimustas,
ütlesin automaatselt: "Tõuse püsti ja ole mees!"
Mu naine Joanne aga ütles: "Oh sa vaeseke!"
Kumb arusaam asjast on õige?
Ühtpidi mõlemad.
Abieluaastate kogunedes ja üha enam ühte kasvades,
muutus mu suhtumine poja kriimustustesse sedavõrd,
et ütlesin: "Tõuse püsti, sa vaeseke!"
Mu naine aga ütles: "Vaeseke, tõuse püsti."
Avaldasime üksteisele vastastikust mõju.
Olime kahekesi kui punane ja roheline plastiliin,
millest ajapikku moodustus üks pall.
Ka Kristuses oleme me kõik üks.
Igal inimesel on oma maailmavaade.
Inimene tunneb vaid seda maailma, milles ta elab.
See puudutab nii keelt, kultuuri kui kõike muudki.
Igal ühel on reaalsusest oma arusaam,
mis erineb teiste inimeste omast.
Maailmapilt on eeldus või oletus,
mis meil maailma tervikust teadlikult või alateadlikult on.
Olen saanud rännata ringi eripaigus üle maailma.
Eeldavasti on kõige vanemaks ja levinumaks maailmapildiks
animism ehk hingeusk. Teisisõnu ka spiritism.
See on eriti levinud kolmanda maailma hõimukultuurides,
kuid samas leiab seda kõikjalt; ka ülikooli süsteemidest.
Animismiga on alati seotud mingi üleloomulik vägi.
See pole tavaliselt isiklik ja sellele ei saa läheneda.
Animistid usuvad looja jumala olemasolusse,
kuid nad kummardavad mitteisikulist väge.
Väge, mida saab suunata ja mis mõjutab inimese elu.
Selleks lähebki tarvis teadjamehi, šamaane ja nõidarste,
kelle eesmärk on juhtida vaimumaailma.
Vaimumaailmas võib olla nii surnute hingi kui loomade hingi.
Hinged mõjutavad kogu ühiskonda.
Nii on ka nende uskumustest näha,
et vaimumaailm ja aineline maailm on omavahel seotud.
Nii näiteks väidavad paljud brasiillased,
et nad on katoliiklased,
samas kui 85% neist on tegelikult spiritistid.
Kolmanda maailma riikides on olukord sisuliselt sama.
Paljud usuvad küll Kristust, kuid samas kummardavad ka vaime.
Ristiusk tähendab nende jaoks igavest elu, pattude andestust
ja kristlike pulmade või matuste pidamist.
Raskustesse sattudes pöörduvad nad aga
nõidade ja teadjameeste poole.
Hinduismi peetakse üheks maailma vanimaks usundiks.
Hinduism sündis umbes 1500 eKr.
Selle suunitlus on aja jooksul edasi arenenud.
Hinduism suhtub üsna tolerantselt sellesse,
kui uus põlvkond näeb asju erinevalt eelnenud põlvkonnast.
Läänemaades võib see tunduda üsna kummalisena,
kuna lääne mõtteviis tugineb Aristotelese loogikale.
Kui A on sama, mis B ja B on sama, mis C, siis A on C.
Hindud aga ütlevad: "Võib-olla."
Rääkisin ühe mehega, kes pooldas loovat intelligentsi.
Kuid minu meelest polnud ta arusaamad loogilised.
Ta väitis teatud asjade osas üht ja teiste osas teist.
Minu meelest olid need väited omavahel vastuolus,
kuid mees ütles,
et Jumal on andnud talle usku uskuda mõlemaid väiteid.
See on küll väga loov, kuid mitte eriti teaduslik ega tark.
Paljud küsiksid, on see ikka kooskõlas Jumalaga?
Meie, kui lääne inimeste jaoks, on see kummaline,
kuid taolisi arusaamasid kohtab kõikjal.
Kristlaste jaoks on Jumal loodetavasti siiski
ratsionaalne Jumal.
Ta on pannud paika loodusseadused, mis toimivad oma loogilises rütmis.
Nad on ratsionaalselt mõistetavad.
Ristiusk on sellele alati tuginenud.
Teine Indiast pärit õpetus on ayurveda,
mis kogub üha enam populaarsust ka Ameerikas.
Üks selle eestkõnelejaid on Deepak Chopra,
kuigi varasemalt mõjutas seda Maharishi Mahesh Yogi.
Tema loodud transtsendentaalne meditatsioon
leidis suurt poolehoidu Ameerikaski.
On imekspandav,
kuidas lääne inimesed võtavad vastu erinevaid suundumusi,
uurimata vähimalgi määral nende mõju.
Mäletan, kuidas 60-ndatel tervitasid paljud kommunismi.
Ütlesin neile: "Minge ise kommunistlikesse maadesse vaatama
kui hästi see filosoofia toimib?"
Samade filosoofide viljad on näha tänapäeva Indias.
Nende nägemine võib nii mõningaidki ehmatada.
Usun, et läänemaades on arusaam sellest olnud piiratud.
Olen kirjutanud koos ühe arstiga ühe raamatu
Piibli seisukohtadest alternatiivmeditsiini kohta.
Umbes 30 aastat oli Ameerikas vähem kui 3 meditsiinikooli,
kelle õppekavas oli midagi vaimsele viitavat.
Tänapäeval on neid koole üle 70.
Kahjuks on see aga halb,
kuna pea enamus neist tuginevad idamaade filosoofiatele.
Nii levivad need nii me ülikoolides kui hoolekande astutustes.
Paljude nende taustast kumab läbi Hiina taoism.
Taoism on samuti omaette filosoofia,
mis tugineb esivanemate kummardamisele.
Kõik need õpetused usuvad, et on olemas mingi tajutav energiaväli,
millest on võimalik osa saada.
See tuleb esile näiteks yin'is ja yang'is.
Nad ei viita halvale ja heale, vaid kahele vastandlikule väele.
Üks pole parem kui teine.
Hiina arstiteaduses usutakse, et inimkehas voolavad energiavood.
Seda energiat kutsutakse qi-energiaks.
Inimkehas on 12 peamist energiakanalit.
Teraapiate käigus püütakse mõjutada neid energiavälju,
saavutamaks ihus tasakaal.
Teraapiate alla käivad näiteks akupunktuur, refleksoloogia jne.,
mis on levimas täie hooga.
Kuid mida need endast tegelikult kujutavad?
Kas tõesti on tegu isikustamata energiaga?
Kuidas kaasaja teadus sellesse suhtub?
Kas neid erinevaid teraapiaid saab ka teaduslikult hinnata?
Aastaid tagasi poleks ma veel uskunud,
et taolistel teraapiatel saab olema tohutu mõju ka koguduse üle
ja et paljud lähevad nendega hõisates kaasa,
teadmata nende tegelikku tausta.
Seetõttu on huvitav näha, milleni see kõik välja viib?
Kuid eks läänelikulgi maailmapildil ole oma osa selles olukorras kanda.
Ma ei hakanud sellest kõigest diagrammi tegema,
kuna diagrammi tegemine kogu sellest usulisest süsteemist
on peaaegu, et võimatu.
See on panteism, mis tungib kõikjale.
See ei tunne mingeid piire.
Kaasaja läänelik maailmapilt on see,
millega enamus meist on üles kasvanud.
Lääneliku maailmapildi kohaselt on mõni asi kas tõene või vale.
Vaimumaailm kas on või ei ole olemas.
See kas mõjutab ainelist maailma või siis mitte.
Üks antropoloog tõi esile termini "välistatud keskmine".
See on tundmatu mõte 2/3'le maailmast.
Selles eraldatakse vaimne ja loomupärane maailm üksteisest.
Vaimne pool on seotud Jumala, inglite ja deemonitega jms.
Loomupärane ehk looduslik maailm on sellest eraldi.
Need kaks maailma ei ole omavahel seotud.
Taoline mõtteviis on mõjutanud ka kristlaskonda.
See on loonud deistliku arusaama Jumalast.
Deismi kohaselt on Jumal küll loonud kõik,
kuid ei puutu maailmas toimuvasse ega kellegi meie eludesse.
Me elame nii nagu oskame,
me õpime üksteiselt ja harime üksteist.
Pooled läänemaailma kristlastest pooldavad taolist mõtteviisi.
Inimesed käivad pühapäeviti kirikus Jumalat kummardamas,
kuid oma argipäeva toimetused tehakse ilma Jumalata.
Seda nimetatakse deismiks.
Deist tunnistab Jumala olemasolu,
kuid praktikas on Jumal ta jaoks mitteisikuline ja tähtsusetu.
"Milleks mulle Jumalat vaja?"
"Mul on igavese elu tõotus, aga muud ma ei vaja."
Sellest läänelikust humanismist
tõusevad omakorda esile ratsionalism ja naturalism.
Kõigele leidub mõistusepärane ja loomulik selgitus.
Ma isegi kasvasin üles taolise arusaama keskel.
Käisin koguduses kohusetundest.
Võtsin omaks kõik ristiusu moraalsed normid,
kuigi isikliku suhte Jeesusega leidsin alles oma 20-ndates,
Olin end sinnamaani ikkagi kristlaseks pidanud.
Läksin sõjaväkkegi selle teadmisega.
Kuid siis sai selgeks, et ma polegi kristlane
ja ma leidsin Jeesuse.
Kuid õppides teaduse vallas kosmosetehnoloogia inseneriks,
oletasin, et kõigele leidub mõni loomulik seletus.
Arvasin, et Jumal on loonud maailma ja meie uurime seda.
Taoline mõte sobis hästi mu kristliku arusaamaga.
Mu enda taust on üsnagi huvitav.
Mul oli läänelik, ratsionaalne maailmapilt,
kuid kohtudes Kristusega, sain aru, et mu maailmapilt on vale.
Hakkasin mõistma, et elame langenud maailmas.
Piiblikoolis kuulsin õpetust Jumala kuningriigist.
Olin sellest üsnagi vaimustunud.
Vaimustunud mõttest, et elan selles langenud maailmas,
aga ükspäev pääsen igavikku.
Asusin kõigi nende teadmistega jumalariigi töösse,
kuid mind häiris see,
et mu koguduse rahval oli probleeme, millele ma ei osanud vastata.
Uskusin, et Jeesus on vastus kõigele.
Rasketes oludes palvetasime, arutlesime ja lugesime Piiblit,
kuid ometi ei näinud ma mingit vabanemist ega läbimurret.
Seejäel kutsuti mind õpetama teoloogilisse õppeasutusse.
Hakkasin õpetama teemadel,
mis puudutasid probleeme maailmapildi, Jumala
ja pimeduse jõududega.
Samas märkasin,
et mu koolituslikus taustas oli midagi puudu.
Keegi polnud mulle rääkinud pimeduse kuningriigist
või selle maailma valitsejast.
Võitlusest, mis käib vaimumaailmas.
Ma ei tea, miks seda poldud õpetatud.
Piiblikooli lõpetades olin põnevil Jumalariigist
ja sellega kaasas käivatest eelistest.
Mulle meeldis jutlustada sellest, kuidas Jeesus istub troonil.
Pidasin sel teemal lausa terve loengute seeria.
Rahu nendele vaestele kuulajatele.
Olin kogunud kokku suure hunniku kopeeritud materjale.
Kord ühel ööl ärkasin üles ja ise veel veidi unesegasena,
tõstsin oma madratsi üles ja kraapisin sealt alt midagi käega.
Naine küsis: "Mida sa teed?" ja ma vastasin: "Otsin Jumalariiki."
Seejärel aga ärkasin üles.
Käisin vetsus ja kui tagasi tulin, küsis naine: "Noh, kas leidsid?"
Ütlesin, et leidsin trooni.
Mu arusaamad on tänaseks muutunud Lõpuks ometi.
Piiblist on näha, et vastuseisja tõusis juba paradiisis esile.
Läbi kogu Piibli on näha jätkuvat lahingut
Jumala kuningriigi ja pimeduse kuningriigi vahel.
Kristuse ja Antikristuse vahel.
Valeprohvetite ja Jumala prohvetite vahel.
Tõe Vaimu ja valede isa vahel.
Seda, et kogu maailm on hingevaenlase võimuses
ja ta on petnud kogu maailma.
Tõe mõistmine eeldab Jumala vaatenurga omamist.
Ratsionalism ja naturalism hakkavad vaikselt mõju kaotama,
sest kõik mõistavad, et midagi on puudu.
Sündis postmodernism,
mis valitseb lääne maailma mõtteviisi
ja seda eriti kõrgharitlaste seas.
Nietzsche kirjutas juba ammu, et "silmi on erinevaid".
"On olemas erinevaid tõdesid,
mistõttu tõde pole olemas."
Postmodernism ei tee vahet mõtete ja tegude vahel.
Kui inimese teod seatakse kahtluse alla,
seatakse kahtluse alla ka inimene ise.
Kogu loo üldmõte peitub selles, et absoluutset tõde pole olemas.
Tõde on just see, mida keegi tõeks peab
ja selle kritiseerimine tähendab sallimatust.
See on meie tänapäeva ühiskonna probleem,
mis ei näita mingeid paranemise märke.
Hoopis vastupidi.
Lisaks sellele aga on veel Jumala Sõna
ja see on see, mis ärritab maailma kristlaste juures.
Nad ütlevad: "Te kristlased oma ühe teega!"
Kunagi oli moes näidata sõrmega taeva poole
ja öelda: "Vaid üks tee."
"Kuidas te saate öelda, et on vaid üks tee?"
Me ei peaks kunagi vabandama selle ütlemise pärast,
sest nö "üks tee" kehtib ka kõigis teistes eluvaldkondades.
Arvuti toimib vaid ühel moel,
ükskõik, kui palju muid viise sa ka ei prooviks.
Ma ise alustasin Macintosh arvutiga.
Seejärel hankisin endale teist marki arvuti.
Oleksin tahtnud kasutada seda juba varasemate oskuste põhjal.
Üksikasjad sain ma kiirelt selgeks, kuid kõik muu oli paras peavalu.
Arvuti toimib vaid ühel kindlal moel.
Sul oleks küll kergem trükkida vaid ühe rea klahvidel,
kuid mis sest' välja tuleb? Täielik jama.
Fakt on see, et arvutil on oma tootja.
Kasutusjuhendit lugedes
võib selle masinaga saata korda võimsaid asju,
kui järgida täpseid juhtnööre.
Sama kehtib ka meie puhul.
Meil on oma Looja ja meid on loodud kindla eesmärgiga.
Jumal on andnud meile elujuhised.
Paljud arvavad, et nende tee on õige, kuigi lõpuks on see siiski surma tee.
Usklikud peavad Jumalat Loojaks,
kes on andnud meile oma käsiraamatu.
Jumal on meile öelnud, kes me oleme ja kuidas peaksime elama.
Oma rada käies põrkame peagi vastu seina.
Jumala tee on see õige.
Algkogudust kutsuti alguses "teeks".
Jeesus on tee.
Ta on tõde ja elu.
Keset kogu seda kaost ja erinevaid usundeid,
paistab siiski valguskiir.
Jumal on ilmutanud end nii Sõna kui Inimesena,
tehes viimast Jeesuse Kristuse näol.
Milline on piiblipõhine maailmapilt, mida ka meile õpetatakse?
See on kasvamise koht.
Vähemalt mulle küll oli.
Kui seisin silmitsi selle maailmaga, kus ma elan
ja mille kohta Jumal ütleb, et on olemas ka pimeduse riik
ja et maailm on kurjuse võimuses.
Kas selles on raske veenduda, et elame langenud maailmas?
Kuritegevust ja allakäiku näeb kõikjal.
Õppisin just Piiblikoolis, kui Los Angeleses toimusid rahutused
Need olid kohutavad ajad.
Pidasin samal ajal loenguid, kui linn oli kui sõjatander.
Piirkonnas kuulutati välja eriolukord, mis tundus lausa uskumatuna.
Ühiskonna struktuurid kukkusid kokku.
Küsimus polnud vaid siselinna vargustes ja röövides,
vaid rahutused avaldusid ka muudes vägivallategudes.
Olin kõnelemas linna mustanahalistele pastoritele,
mis oli kui valgus keset seda pimedust.
Isegi uudistes mainiti, et ainuüksi kirik toimib veel õigesti.
Kuulsin seda esimest korda veel Los Angeleses olles.
Kõikide närvid olid pingul.
Ühe õpilase vanemate firma ruumid olid maha põlenud.
Käskisin tal koju minna.
Üks teine õpilane teatas, et teda oli sihitud relvaga.
Olin kõnelemas keskuse slummi blokkides.
Ühel kristlikul abielupaaril oli seal raamatupood.
Inimesed tulid kokku, et seda poodi kaitsta
ja Jumal kaitseski neid.
Üks pastor küsis, miks Jumal ei sekku sellesse?
Miks Ta küll ei lõpeta seda kõike?
Maailmas on kuritegevust, rahutusi ja sõdasid.
Miks küll Jeesus pole veel tagasi tulnud?
Kuulasin seda kõike pealt, kuniks teine pastor ütles:
"50 aastat tagasi vaatas Jeesus sellesse pimeduseriiki ja nägi mind.
Oleks Jeesus juba tookord tulnud, oleksin põrgusse sattunud.
Kui paljudel teist on õde, vend, nõbu, naaber või sõber,
kes ei tunne Jeesust?
Kas tahate tõesti, et Ta tuleks kohe pregu tagasi?"
Jumal on üle mõistuse kannatlik.
1000 aastat on Tema jaoks kui 1 päev.
Ajaga seotud inimesel on seda raske mõista,
kuid Jumal on igavene.
Rõõmusõnum peab saama kuulutatud kõigile rahvastele
ja alles siis tuleb lõpp.
See võib juhtuda juba meie eluajal.
Meil on internet ja erinevad suhtluskanalid,
mille kaudu võib jõuda miljonite inimesteni.
Kas vaimumaailm on seotud maise maailmaga?
Üle 25% Markuse evangeeliumis toimunud tervenemistest
võib pidada vabanemiseks vaimsetest probleemidest.
Inimestel võib olla psühhosomaatilisi haigusi,
mis on tingitud vaimsetest teguritest.
Roomlaste 8 ptk's öeldakse, et Vaim loob elu.
Kui inimene saab oma asjad Jumalaga korda
ja hakkab tegutsema Jumala poolt plaanitud viisidel,
siis nii see, kui ka Jumala vägi tervendavad ka tema ihu.
Need maailmad pole teineteisest lahus.
"Taevaste asjade" all, millest Piibel räägib,
ei peeta silmas Pluutot või Marsi,
vaid vaimset sfääri, mis on osa kogu terviklikust reaalsusest.
Meiegi oleme osa sellest.
See ei ole seal kusagil kaugel, vaid siin samas, meie keskel.
Vaimumaailmas ei ole maiseid piiranguid.
Seetõttu ei saa seda ka mõista maiste normide järgi.
Mitte ühedki seinad ega ka me ihu ei suuda seda kinni pidada.
Seetõttu vajamegi Jumala sõjavarustust.
Selle varustuse eesmärgiks
on takistada millegi tungimist meie ihusse.
Meid õhutatakse olema valvel, kuna hingevaenlane ründab meid.
On vaid üks, kes sobib Jumala maailma
ja see on Jumal.
Mitte inglid ega kindlasti mitte Saatan.
Selles maailmas on vaid Jumal. Saatan on kõigest loodu.
On vaid üks Jumal,
kes on ennast ilmutanud Isa, Poja ja Püha Vaimuna.
Lisaks sellele on veel ka inglite maailm.
Inglid võivad ilmuda inimeste kujul,
samas kui deemonid pole võimelised võtma inimese kuju.
Maailm, milles elame,
on pimeduse valitseja ehk Saatana meelevallas.
Kristuses aga on meil täis kaitsevarustus,
mis ühtpidi määrab ära ka meie rolli siin maa peal.
Räägime sellest hiljem lähemalt, kuid see tähendab seda,
et me ei pea vaid alistuma Jumalale, aga ka seisma vastu Saatanale.
Sellest räägitakse Jaakobuse 4:7
Probleemide lahendamiseks läheb tarvis terviknägemust.
Jumal on loonud selle maise maailma.
Jumalik ilmutus ei ole vastuolus teadusega.
Teadus püüab mõista ja juhtida loodud maailma.
Kui su usk on teaduslikus kirjanduses,
loe kasvõi mõnda 50 a tagasi kirjutatud raamatut,
mis tänapäeval tundub peaaegu et naljanumbrina.
Meie arusaamad asjadest on avardunud ja teevad seda jätkuvalt.
Ainus, mis on jäänud vankumatuks, on Jumala Sõna.
Kas kõik usundid saavad olla ühtviisi tõesed?
Kas taassünni ja humanismi õpetused vastavad tõele?
Või on peale surma siiski veel elu? Või viimne kohtupäev?
Kõik need erinevad õpetused ei saa olla tõsi.
Te olete täna siin,
kuna olete otsustanud uskuda Jumala Sõna.
Me usume seda, mida Jumal ütleb maailma, meie ja meie rolli kohta.
Ärge siis järgige erinevaid maailma õpetusi,
kui need pole kooskõlas Kristusega.
Igal inimesel on oma maailmavaade.
Järgmine kord räägime meelte uuendamisest.
Tarkus tähendab asjade kontrollimist Jumala vaatenurgast lähtuvalt.
Palvetame.
Isa, täname Sind Sinu Sõna eest, mis on valguseks me jalgteel.
Ilma selleta oleksime siinses maailmas kadunud,
nii nagu kõigi õpetustegi keskel, mida tõe pähe jagatakse.
Kuid sina oled tegelik tee, tõde ja elu ja me armastame Sind selle eest.
Me täname Sind selle eest, Jeesuse nimel.