o
Osa 1: Ilosanoma
Maailmassa on monia ihmisiä, jotka eivät pidä itsestään.
He kokevat hylkäämistä ja turvattomuutta.
Jotkut eivät tiedä lainkaan, keitä he ovat ja miksi he ovat täällä.
Identiteetti ja elämän tarkoitus määritellään usein sen kautta, -
mitä ihminen tekee tai missä hän elää.
Olen amerikkalainen. Opetan yliopistossa.
Ne kertovat asuinpaikasta tai työtehtävästä.
Olen Neil Anderson. Se on nimeni.
Olen 175 cm pitkä ja painan vähän yli 70 kg.
Hyvä on, aika paljon yli 70 kg.
Jos raajani katkaistaisiin ja sisäelimeni vaihdettaisiin, -
olisinko minä yhä minä?
Kysymys ei olekaan helppo.
Kaikista identiteetin määritystavoista -
seuraava tarina on ehkä surullisin.
Olin syntyessäni musta. Vartuin mustana.
Sairaana olen musta. Jos otan aurinkoa, olen musta.
Kun kuolen, olen musta.
Mutta kun sinä synnyit, olit vaaleanpunainen.
Kun vartuit, olit valkoinen. Sairaana olet vihreä.
Auringossa tulet punaiseksi ja kylmässä siniseksi.
Kun kuolet, muutut purppuranpunaiseksi.
Ja vielä sanot minua värilliseksi.
Eräässä vanhassa laulussa lauletaan: -
"Olet arvokas, olitpa punainen, keltainen, musta tai valkoinen."
Luen erään runon.
Älä anna minun hämätä itseäsi. Älä erehdy luulemaan kasvojani aidoiksi
Kannan tuhansia eri naamioita, joista en uskalla luopua.
Mikään niistä ei ole omani.
Teeskentely on taidetta. Se on toinen luontoni.
Näethän lävitseni, ole kiltti.
Annan helposti vaikutelman itsevarmuudesta, -
tasapainosta niin itseni kuin maailman kanssa.
Purjehdin tyynillä vesillä, kurssi on hallussa.
En tarvitse ketään, mutta älä usko minua, ethän.
Pinnaltani saatan näyttää tyyneltä, mutta se on vain naamio.
Pinnan alla kaikki on kaaosta.
Pinnan alla asuu pelokas, sekasortoinen ja yksinäinen minäni.
Pelkään paljastuvani.
Kauhistun ajatellessani heikkouttani.
Sen tähden luon hätääntyneenä naamion.
Piiloudun teennäisen ja huolettoman julkisivun taakse.
Se varjelee minua katseelta, joka tietää.
Mutta sellainen katse on juuri minun ainoa pelastukseni.
Jos se vain on hyväksyvä ja rakastava, -
se voi yksin vapauttaa minut itse rakentamastani vankilasta.
Se vain voi vakuuttaa minulle sen, että olen jonkin arvoinen.
Saatat ihmetellä, kuka minä oikein olen.
Olen ihminen, jonka tunnet oikein hyvin.
Olen jokainen mies, nainen ja lapsi, jonka kohtaat.
Rakastathan minua.
Ihmisen perustarve on tulla rakastetuksi, hyväksytyksi.
Se on ongelmamme syntiinlankeemuksen jälkeen.
Mutta alussa asiat olivat toisin.
Jumala loi Aadamin maan tomusta. Hän antoi tälle elämän hengen.
Henki ja materia yhdistyvät näin luomistyössä.
Aadam tehtiin fyysisesti ja hengellisesti eläväksi.
Jumala puhalsi Aadamiin elämän henkäyksen.
Fyysisessä elämässä sielu tai henki sekä ruumis yhdistyvät.
Kun kuolen fyysisesti, muutan pois ruumiistani kotiin Herran luo.
Aadam eli myös hengellisesti.
Se tarkoitti, että Aadamin sielu eli yhteydessä Jumalan kanssa.
Jumala varoitti Aadamia hyvän ja pahan tiedon puun hedelmästä, -
sillä se oli kuolettava. Aadam söi ja kuoli.
Hän ei kuollut fyysisesti. Hän eli vielä 900 vuotta.
Mutta Aadam kohtasi hengellisen kuoleman ja joutui eroon Jumalasta.
Hän kohtasi myöhemmin myös fyysisen kuoleman.
Jumala loi ihmisen omaksi kuvakseen.
Se erottaa ihmiset eläimistä.
Se tarkoittaa, että ihmisellä on sielu.
Ihminen ajattelee, tuntee ja voi valita.
Ihmisen olemassaololla on jumalallinen tarkoitus.
Tämä oli Aadamille päivänselvää.
Hän vallitsi lintuja, maaeläimiä ja kaloja.
Aadam tunsi olevansa hyväksytty.
Hän tunsi olevansa turvassa. Hän eli Jumalan läsnäolossa.
Syntiä ei ollut. Ei ollut mitään peiteltävää.
Jos viettäisimme muutamia viikkoja yhdessä keskustellen, -
voisin oppia tuntemaan, millaisia olette pohjimmiltanne.
Jos näin kävisi, pitäisinkö sinusta?
Luultavasti pitäisin. Ei siksi, että olisin erityisen hyvä ihminen.
Mutta olen kaikkialla maailmassa kohdannut rikkinäisiä ihmisiä.
Minussa asuva Kristus haluaa vastata rakkaudella -
ja hyväksynnällä.
Jumala tahtoi myös ihmisten välistä yhteyttä.
Jumala sanoi, ettei ihmisen ole hyvä olla yksin.
Hän esitteli Aadamille täydellisen kumppanin.
Aadam pohti: "Mitä se maksaa?" Jumala vastasi: "Käden ja jalan."
Aadam mietti hetken ja kysyi: "Mitä saan vastineeksi kylkiluusta?"
Se oli vitsi.
Jumala vaivutti miehen syvään uneen, otti yhden kylkiluun, -
loi naisen ja sanoi: "Tässä se on."
He vaelsivat alastomina, ilman häpeää.
Seksi ei ollut syntiä. Se oli rakkaudenosoitus Jumalan edessä.
Se oli aivan luonnollista.
1. Moos. kirjassa sanotaan, ettei ihminen totellut Jumalaa.
Eeva uskoi petoksen. Aadam lankesi syntiin. He kuolivat.
He kokivat hengellisen kuoleman välittömästi syötyään hedelmän.
Siitä oli seurauksia. Tärkein seuraus oli tämä: -
He kokivat hengellisen kuoleman. Toinen seuraus oli mielen turmelus.
Tieto ei ollut enää relationaalista.
Länsimainen käsitys tietämisestä -
viittaa kykyyn, jolla ihminen pystyy käsittelemään tietoja.
Kun 1. Moos. kirjassa sanotaan, että Aadam yhtyi Eevaan, -
tässä käytetään heprean kielessä tuntea-, tietää-sanaa.
Tästä oli tuloksena hedelmöittyminen ja raskaus.
Tuntea-sanaa ei käytetä nykypäivänä siinä merkityksessä.
Alunperin tiedettiin, että Jumala on ainoa totuuden lähde.
Asia pysyi sellaisena ainakin Vanhan testamentin ajan.
Tilanne pysyi samanlaisena myös kirkkohistorian alkuvuosina.
Valistuksen ja renessanssin aikana haluttiin irrottautua Jumalasta.
Jumalaa ei enää haluttu pitää maailmankaikkeuden Luojana.
Vaihtoehtoiset näkemykset tulivat esiin.
Ihmiset alkoivat opetella tietoa.
Nykyään huippuyliopistoista voi valmistua -
pelkästään vastaamalla oikein useimpiin kysymyksiin.
Voi tietää Jumalasta paljon, mutta se ei tarkoita Hänen tuntemistaan.
Sanotaan, ettei ihminen luonnostaan ota vastaan Jumalan puhetta, -
sillä se on tutkittava hengellisesti.
Siten tarvitsemme Jumalan henkeä, jotta opimme tuntemaan totuuden.
Efesolaiskirjeessä sanotaan, että ihmisen ymmärrys on hämärtynyt, -
sillä Jumalan elämä on heille vieras.
Elämä tarkoittaa sielun liittoa Jumalan kanssa.
Kristus minussa on kirkkauden toivo.
Syntiinlankeemus aiheutti myös tunnemaailman turmeluksen.
He olivat pelokkaita ja ahdistuneita.
Langenneen ihmisen ensimmäinen tunne oli pelko.
Kirjoitusten yleisin käsky on: älä pelkää.
Yleisin mielen sairaus on ahdistushäiriö.
Syntiinlankeemus aiheutti tapahtumasarjan.
Ihminen tunsi syyllisyyttä ja häpeää.
Aiemmin he eivät tunteneet häpeää. Ei ollut syntiä, jota peitellä.
Nykyisin toivomme, ettei kukaan saa selville, mitä sisällämme tapahtuu.
Kannamme naamioita. Emme paljasta asioita itsestämme.
Ihminen oli masentunut ja vihainen.
Herra ei hyväksynyt Kainin tuomaa uhria.
Kain ja Abel olivat veljekset.
Kain masentui. Jumala kysyi: "Miksi hahmosi synkistyy?"
"Jos teet hyvin, voit kohottaa katseesi."
"Mutta jos et hyvin tee, niin väijyy synti ovella," -
"mutta hallitse sinä sitä."
Sama periaate kulkee läpi Raamatun. Oikeat teot tuottavat hyvän olon.
Uudessa testamentissa sanotaan: -
"Jos tämän tiedätte, niin olette autuaat, jos sen teette."
Ihminen tunsi pelkoa, ahdistusta, masennusta ja voimattomuutta.
Ennen Jumalan voima asui heissä.
Ihmisen piti alkaa etsiä elämän tarkoitusta erillään Jumalasta.
Jokainen ihminen syntyy fyysisesti elävänä, hengellisesti kuolleena.
Ef. 2:1:ssa sanotaan: "olitte kuolleita syntienne tähden".
Ihminen syntyy fyysisesti elävänä mutta hengellisesti kuolleena.
Tämä on tärkeä asia.
Elämämme alkuvuosina opimme elämään erossa Jumalasta.
Jumalasta erossa ollessaan ihminen voi löytää elämän tarkoituksen -
vain fyysisen olemuksensa kautta.
Toimimme yhä näin. "Olen puuseppä, putkimies, insinööri."
Kristuksessa on yhdentekevää, onko juutalainen vai pakana, -
orja vai vapaa, mies vai nainen.
Kaikki tällaiset seikat katoavat, kun tulemme Kristuksen yhteyteen.
Jumalasta erossa ollessaan ihminen koki myös hylkäämistä.
Eikö hyväksytyksi tuleminen olekin yksi perustarpeistamme?
Rakastetuksi tuleminen?
Pienelle lapsellekin on tärkeää, että äiti on tyytyväinen häneen.
Lapsi hakee hyväksyntää ja kohdatuksi tulemista.
Hylätyksi tuleminen sattuu.
Silti aina on ihmisiä, joilta ei saa hyväksyntää, -
vaikki eläisi täydellisen hyvin. Ristiinnaulittiinhan Jeesuskin.
On virhe odottaa kohtaavansa aina hyväksyntää.
Vaikka toimisi täydellisesti, löytyy aina joku, joka torjuu.
Maailmassa ajatellaan, että jos näyttää hyvältä, suoriutuu hyvin -
tai jos on arvostetussa asemassa, saa rakkautta ja hyväksyntää.
Onko se totta? Ei.
Elämme langenneessa maailmassa, erossa Jumalasta.
Ihmiset ovat kuolleita rikkomusten ja syntien tähden.
Jumalalla oli suunnitelma alusta asti.
Hän antoi heti pientä esimakua ilosanomasta.
Hän laati pelastussuunnitelman ja käynnisti sen.
Jumala antoi kansalleen lain.
VT:ssa Jumala antoi lain, jota tuli noudattaa.
Laki viittasi Kristukseen. Lakia oli mahdoton noudattaa.
Ihmisen hyvät teot ovat kuin likainen riepu.
Pyhän Jumalan rinnalla ihmisen hyvät teot eivät riitä.
Olemmehan kaikki syntiä tehneet ja vailla Jumalan kirkkautta.
Vanhassa testamentissa on klassinen esimerkki.
Mietitäänpä Israelia ja sen kuningasta.
Kuningas oli vallassa Israelin kultakaudella.
Kuninkaalla oli kaikki rikkaudet. Kuningas oli tietenkin Salomo.
Salomo oli kuninkaana, kun Israel oli vauras valtio.
Salomolla oli maailman kaikki rikkaus ja valta.
Salomo ryhtyi etsimään elämän tarkoitusta ja merkitystä.
Salomolla oli valtaa, rahaa ja asemaa.
Lisäksi Jumala antoi Salomolle paljon viisautta.
Salomolla oli viisautta tulkita asioita.
Hän alkoi etsiä elämän tarkoitusta ja merkitystä.
Hän kirjoitti etsinnästään Raamattuun Saarnaajan kirjan.
Salomon päätyi toteamaan, että kaikki on turhaa.
Elämme nyt 2000-lukua.
Olemme muka itsemme herroja ja sielumme omistajia.
Se ei pidä paikkaansa.
Sielua ei ole suunniteltu toimimaan herrana.
Palvelemme joko Jumalaa tai mammonaa.
Erehdymme, jos luulemme, että voimme hallita omaa elämäämme.
Vanhan testamentin laki johti vain epätoivoon.
Seuraa 400 vuoden hiljainen ajanjakso.
Sitten Sana tuli lihaksi ja asui keskellämme (Joh. 1:14).
Saapui viimeinen Aadam, ei siis toinen Aadam.
Hänessä oli elämä, ja elämä oli ihmisten valo (Joh. 1:4).
Valo ei tuo elämää. Elämä tuo valon.
Kuten Aadam, Jeesuskin syntyi fyysisesti ja hengellisesti elävänä
Uskon neitseestä syntymiseen.
En siksi, että Raamatussa sanotaan niin tai jotta Raamattu olisi totta
Uskon neitseestä syntymiseen, koska uskon, -
että Jeesus tuli tuomaan meille elämän.
Syntiinlankeemuksessa menetettiin elämä, yhteys Jumalaan.
Jeesus tuli tuomaan meille elämän.
Jeesuksen elämä toimii meille myös esimerkkinä.
Hän osoitti, miten fyysisesti ja hengellisesti elävän ihmisen -
tulee elää tässä langenneessa maailmassa.
Hän eli täysin riippuvaisena Isästä.
Isä oli lähettänyt Hänet. Kaikki tuli Isältä.
Jokainen kiusaus tähtää siihen, että luovumme yhteydestä Jumalaan.
Paholainen yrittää saada meidät toimimaan oman tahtomme mukaan -
ja seuraamaan lihan himoja.
Jeesus kohtasi samat kiusaukset, mutta Hän ei tehnyt syntiä.
Jeesus tuli maailmaan ja toi ilosanoman.
Mutta muista aina, että Hän tahtoo antaa meille elämän.
"Jolla on Poika, sillä on elämä."
"Minä olen tie, totuus ja elämä."
"Olen ylösnousemus ja elämä."
"Joka uskoo minuun, saa elää, vaikka kuoleekin."
Hän elää hengellisesti, vaikka kuolee ruumiillisesti.
Luulin aiemmin, että saan ikuisen elämän, vasta kun kuolen.
Se ei ole totta.
Ellei elä ikuisesti jo nyt, päätyy Helvettiin, jos kuolee.
1 Joh. 5:12:ssa sanotaan: "Jolla on Poika, sillä on elämä."
"Jolla ei Jumalan Poikaa ole, sillä ei ole elämää."
Jeesus, Jumalan kuvana, syntyi fyysisesti ja hengellisesti elävänä
Voimme seurata Hänen jättämää esimerkkiä -
elämällä täysin riippuvaisena Jumalasta.
Uudessa testamentissa hyvin usein käytetty ilmaisu on "Kristuksessa".
Tai "Hänessä", "Rakastetussa".
Esimerkiksi Efesolaiskirjeessä yksistään sanotaan 40 kertaa, -
että uskova on Kristuksessa, Hänessä tai Rakastetussa.
Jokaista kohtaa, jossa sanotaan Jeesuksen olevan uskovassa, -
vastaa 10 kohtaa, jossa uskovan sanotaan olevan Hänessä.
Sitä on elämä. Sielumme on yhteydessä Jumalaan.
Ongelma on, ettei sitä ymmärretä. Puhumme siitä ensi kerralla.
On tavallista, että julistetaan vain puolittaista evankeliumia: -
että Jeesus kuoli syntieni puolesta ja jos otan Hänet vastaan, -
pääsen taivaaseen.
Annetaan sellainen vaikutelma, että ikuinen elämä alkaa kuolemasta.
Se ei ole totta. Se on vain puolet ilosanomasta.
Jos voisi pelastaa kuolleen ihmisen, mitä pitäisi tehdä?
Hänet pitäisi herättää eloon.
Jos siinä olisi kaikki, hän kuolisi pian uudelleen.
Se ei riittäisi. Pitäisi tehdä kaksi asiaa.
Ensiksikin pitäisi parantaa sairaus, joka ihmisen tappoi.
Synnin palkka on kuolema. Jeesus kuoli ristillä syntieni tähden.
Mutta ilosanomaan liittyy muutakin!
Kiitos Jumalalle rististä! Mutta mistä kristityn ilo tulee?
Jumalan armolahja on iankaikkinen elämä.
"Minä olen tullut antamaan elämän."
Jos olet Jumalan lapsi, nimesi on kirjoitettu Karitsan elämänkirjaan.
On tärkeä tietää, että Jumala täyttää kaikki tarpeemme.
Mitkä tarpeet ovat elintärkeitä? Elämä itse.
Identiteetti, joka määrittää, kuka olen.
Kaikille, jotka ottivat Hänet vastaan, -
Hän antoi oikeuden tulla Jumalan lapsiksi.
1 Joh. 3:1:ssa sanotaan: -
"Katsokaa, kuinka suurta rakkautta Isä on meille osoittanut:" -
"me olemme saaneet Jumalan lapsen nimen."
"Vielä ei ole käynyt ilmi, mitä meistä tulee."
"Kun se käy ilmi, meistä tulee Hänen kaltaisiaan."
"Jokainen, joka näin panee toivonsa Häneen, pitää itsensä puhtaana."
Tekoni eivät määritä sitä, kuka olen.
Se, kuka olen, määrittää, mitä olen tekevä.
Ihminen ei voi jatkuvasti toimia vastoin käsityksiään itsestään.
Kuka olen? Syntinen. Mitä syntinen tekee? Syntiä.
Meidät on kutsuttu elämään vanhurskasta elämää.
Se on mahdollista vain, kun elää Kristuksessa.
Elämän perustarpeet voi tyydyttää vain yhdellä tavalla.
En puhu nyt uudesta autosta, asemasta tai ulkonäöstä.
Tarkoitan olemassaolon perustarpeita. Elämää, -
identiteettiä, hyväksyntää, turvaa ja merkitystä.
Ne löytyvät vain ikuisesta yhteydestä Jumalan kanssa.
Lue ääneen seuraavat lauseet, -
jotka kertovat, keitä olemme Kristuksessa.
Sano kanssani: Kristuksessa olen hyväksytty. Olen Jumalan lapsi.
Olen Kristuksen ystävä. Minut on vanhurskautettu.
Minut on liitetty Herraan. Henkeni on yhtä Hänen kanssaan.
Minusta on maksettu hinta. Kuulun Jumalalle.
Olen Kristuksen ruumiin jäsen. Olen pyhä.
Minut on otettu Jumalan lapseksi.
Minulla on Pyhän Hengen kautta esteetön pääsy Jumalan luo.
Minut on lunastettu ja kaikki syntini on annettu anteeksi.
Olen täydellinen Kristuksessa. Olen vapaa tuomiosta.
Olen varma, että kaikki asiat yhdessä vaikuttavat parhaakseni.
Olen vapaa kaikista minuun kohdistuvista syytöksistä.
Minua ei voi erottaa Jumalan rakkaudesta.
Jumala vahvistaa ja voitelee minua. Hän on painanut minuun sinettinsä.
Olen kätkettynä Jumalassa Kristuksen kanssa.
Olen varma, että Jumala saattaa päätökseen aloittamansa työn.
Olen taivaan kansalainen.
Minulle ei ole annettu pelkuruuden henkeä, -
vaan voiman, rakkauden ja terveen harkinnan hengen.
Saan armon, kun sitä tarvitsen.
Olen syntynyt Jumalasta eikä Paholainen saa minusta otetta.
Olen suola ja maailman valo. Olen oksa tosi viinipuussa.
Olen Kristuksen elämän kanava.
Minut on valittu ja asetettu kantamaan hedelmää.
Olen Kristuksen henkilökohtainen todistaja.
Olen Jumalan temppeli. Vien sovituksen sanaa Jumalan puolesta.
Olen Jumalan työtoveri. Minut on asetettu taivaallisiin.
Olen Jumalan tekoa. Voin lähestyä Jumalaa vapaasti ja luottavaisesti.
Voin kaiken Kristuksessa, joka minua vahvistaa. Aamen.
Onko vaarana ylpistyminen? Ei.
Jos ei usko edellä mainittua, elää lyötynä.
Edellä lausuttu ei johdu omasta ansiostamme tai saavutuksistamme.
Kaikki on Jumalan armoa. Paavalikin sanoi: -
"Jumalan armosta minä olen se mikä olen"
Sielunhoitotyössä olen huomannut erään asian.
Olipa kyseessä paniikkihäiriö, syömishäiriö tai jokin muu häiriö -
aina on yksi yhteinen tekijä: ei tunneta omaa asemaa Kristuksessa -
eikä sitä, mitä tarkoittaa olla Jumalan lapsi.
Missä on Abba, Isä -kokemus, josta Paavali kirjoittaa?
Jos Pyhä Henki todistaa yhdessä henkemme kanssa, -
että olemme Jumalan lapsia, miksi ihmiset eivät tunne sitä?
Kun ihmiset saavat tilaisuuden tehdä parannuksen, -
ratkaista henkilökohtaiset ongelmat ja löytää vapauden Kristuksessa, -
he uskovat Jumalan lupaukset asemasta Kristuksessa.
Jumala haluaa, että Hänen kansansa ymmärtää tämän.
Jos Henki itse todistaa yhdessä meidän henkemme kanssa, -
että olemme Jumalan lapsia, -
Jumala on kanssamme, vaikka menisimme minne tahansa.
Hänestä löytyvä turva ei perustu maailman katoaviin asioihin.
Hänestä löytyvä turva perustuu suhteeseen Jumalan kanssa.
Edes kuolema ei voi erottaa meitä Jumalasta.
Kuolemaa ei tarvitse pelätä.
Vain Jumala pystyy täydellisyyteen, sillä Hän on täydellinen.
Rukoillaan.
Isä, sitoudumme antamaan tämän luennon sinulle.
Rukoilen niiden puolesta, jotka näkevät itsensä suoritusten kautta.
He kokevat, että jokin puuttuu heidän elämästään. Se olet Sinä.
Ehkä joku kuuli tänään ensimmäistä kertaa, -
että tulit tekemään enemmän kuin antamaan synnit anteeksi.
Tulit antamaan elämän.
Joku saattoi tänään tajuta, että Kristus meissä on kirkkauden toivo.
Rukoilemme, että kosketat heitä.
Kukaan ei tule Kristuksen luo, ellei Jumala häntä vedä.
Anna kaikille katsojille elämä. Auta heitä ymmärtämään, -
että Kristuksessa he ovat hyväksyttyjä, tärkeitä, turvassa.
Tiedämme, keitä olemme ja miksi olemme täällä.
Olet tuntenut meidät jo ennen maan perustamista.
Olet luonut meidät hyviä tekoja varten, -
jotta maailma näkisi Sinut meidän kauttamme.
Omistamme koko opetuksen Sinulle. Opeta Sinä meitä.
Pyydämme, että Pyhä Henki johtaisi meidät Totuuteen, -
ja että totuus vapauttaisi meidät. Jeesuksen nimessä, aamen.