PEOPESAL
Saates "Peopesal" vestleme sel korral palvest. Olen kutsunud siia sellel
teemal rääkima endast targema inimese. Ta on praost Gunnar Weckström,
kes, kui nüüd nii võib öelda, nagu tööks käib Soome eri paikades rääkimas
palvest ja tunneb teemat väga hästi. Aga palvetame veel koos enne kui
annan talle sõna. Kõigeväeline Jumal, Isa, Poeg ja
Püha Vaim, palun, et Sa oma Püha Vaimu kaudu puudutad Gunnarit ja
mind sedasi, et räägiksime inimestele tähtsatest ja südamepõhjast tulevatest
asjadest sedasi, et midagi võiks uueneda ja muutuda meie elus.
Et me võiksime mõista palvet sellisel moel, et sellest tuleks uutmoodi
vastastikuse mõju vahend meie Isa ja meie vahel. Palun, Püha Vaim, et
juhid ise seda sessiooni ja oled siin koos meiega, Jeesuse nimel, aamen.
Nii, Gunnar, ütlesid, et oled nagu professionaalne palvetaja,
sõites ringi Soome erinevates paikades Toivolähde Ühenduse (Lootuse Allikas)
nimel, rääkides palvest. Räägi natuke, mis see Toivolähde on.
- Toivolähde sai alguse sellest, et kogudustes on suur vajadus saada
koolitust neile, kes teevad kaasa nendel koguduse õhtutel, kus on
eestpalveteenistus ja siis tekkis see mõte, et nüüd hakkame koolitama
ja õpetama palvet ja selle võimalusi. - Palvetamist võib siis õpetada, seda
võib õppida? - Muidugi võib seda õppida.
See on loomulik asi, et mida rohkem tehakse, seda kogenumaks me saame.
Seda ei või siis selles mõttes õppida, et see on sisu poolest lähedus
Jumalaga ja seda ei õpita, vaid selles ollakse.
- Aga kuidas siis seda õpitakse? Et lihtsalt ollakse.
- See on juba teine asi. Palve tuum on see, et ollakse koos Issandaga.
- Räägi natuke seda kaudu, et milline palvetaja sa ise oled. Kuidas palvetad?
- Palvetan vastavalt vajadusele. See on rohkem selline arutlemine koos
Issandaga päeva olukordades ja muidugi siis kui on erilisi asju.
Tuua neid esile. - Kas sul on regulaarne palveelu?
Et sa teatud ajal palvetad. - Jaa, mul on regulaarselt
ebaregulaarne. - Siis vastavalt vajadusele.
- Vastavalt vajadusele. Selles mõttes kahjuks ma ei ole selline, et suudaksin
keskenduda hästi sellele. See on vastavalt sellele, kuidas on vajadus.
- Psalm 41:5 ütleb, et: "Jehoova, ole mulle armuline, tee terveks
mu hing, sest ma olen pattu teinud sinu vastu!" Ma võtsin selle koha
sellepärast, et siin on mitmeid asju, mida ma seostan palvega. Esmalt patt
ja palve ning tervis ja palve. Mida sa ütleksid nende kohta?
- Esimene osa, patt, on väga oluline, et seal, kus on andeksandmatust ja
pattu, seal palved küll takerduvad kuskil poolel teel ja see paistab
ka selles, kuidas Jeesus õpetas oma jüngritele Meie Isa palvet.
Peale seda kohe uuesti käsitleda andeks andmist. Ja see on tõesti olulise
tähtsusega, kuna see on see, mis hoiab ühenduse Jumalaga avatuna, et
me võime kuulda, mida Jumal ütleb. - Just. Kas sa oled märganud, ma olen
ise oma töös psühhoterapeudina märganud sellist asja, et kibestunud
inimene kuidagi läheb lukku palves ja ka kõiges muus.
- Ja kibestumine omal moel sööb inimest seestpoolt. Kibestumine on
väga sageli andestamatuse tulemus. - Just.
- Kui ei suuda anda andeks, siis kibestub.
- Just. - Seda ütles ka Peetrus, et mingi
kibeduse juur ei saaks juurduda ega ära rikkuda paljusid. See on see kõige
halvem asi kibestumise juures, et kandub edasi.
- Kui nüüd mõelda palve takistusi, kas võib öelda, et see on üks neist.
Kui tundub, et palve ei kanna, vaid jääb maa peale, nagu öeldakse.
Et see on selline asi, kus võiks esmalt käsitleda oma kibestumist.
- Jaa. Seda peab käsitlema, kui seda ei ole käsitletud, siis sinust ei
saagi palvetajat. See on täiesti selge. Ja teine asi on enesekesksus.
Hiljuti Ulla Christina Sjöman rääkis, kui ta oli noor ja innukas, siis ta
oli mingil hetkel öelnud Issandale, et oleks võinud teha seda ka teisiti
ja natuke sedasi. Mitte otseselt laitnud, aga siiski ja ta palvetas
ja palvetas ja midagi ei juhtunud. Ta ütles, et palved oleks jõudnud
laeni ja sinna jäänudki. Läks päev, läks nädal, läks kuu, siis ta väga
alandlikult ühel päeval küsis Issandalt, et Issand, miks sa ei
vasta midagi. Nooh, oli Issand öelnud, ma märkasin, et sina oled iseenesest
nii hea, et ma mõtlesin, et no aga proovi siis nüüd.
- Sedasi kindlasti ongi üsna sageli. Juhendatav hoiab ohje veel oma
käes ega anna neid Jumalale. Teine osa sellest. Tervis ja palve.
Ma pean ütlema, et mind ennast on nüüd vaevanud, võib olla, et ma olen
kuidagi valesti aru saanud, selline nagu tervise ületähtsustamine
tänapäeval. Et palve ja füüsiline tervis, et need nagu jätkuvalt oleks
seotud üksteisega. Tõesti, Jeesus ütles, et minge ja tervendage.
- Jaa, aga ta ei öelnud seda ainult füüsilise tervise kohta.
- Nii, mulle tundub kuidagi sedasi, et, see on nüüd ainult minu mõte,
et tähtsam füüsilisest tervenemisest oleks Kristuse vastu võtmine.
See oleks tõeline tervis. Nagu Jeesuse risti sõnumi toomine,
evangeeliumi. Nüüd mulle tundub, et me oleme läinud kõrvale evangeeliumist.
Ei räägita enam Jeesuse vastu võtmisest vaid, et kas sa tahad saada terveks.
- Nii on. See tervis on, nagu ütlesid,
kokku surutud, alati kui räägitakse tervisest, siis mõeldakse
kohe füüsilist tervist. Aga tervist vajatakse nii mitmel eri tasandil.
Suhtes Jumalaga, tuleb paraneda. See on Kristuse vastuvõtmine. Suhe
iseendasse ja ligimestesse. Ka siin on selliseid asju, mis vajavad just
paranemist. - Jah, kõikehõlmavalt nagu Piibel ütleb.
Me oleme vaim, hing ja ihu. - Ja teine asi on see, et Jumalal
on oma ajakava. Meil on nii kiire alati, et selline lühike palve ja
siis see peaks korras olema. Aga paljudes suurtes äratusliikumistes
on olnud see, et on palvetatud kaua. Püsiv palve, kuni nähakse, et nüüd
midagi toimub. See on üks asi. Ja teine asi on ka see, et palve ei
muuda Jumala tahet, aga see paneb selle sündima. Ka selles mõttes on
nii tähtis, kuidas me ise suhtume Jumalasse. See ei tohi mingil juhul
olla vaid see, et tänu minule see toimub. Kuna Jumal ei anna kunagi
oma au teisele. Lisaks sellele, me ei suuda midagi.
- See kõlab natuke sedasi, et me peaksime palves palvetama Jumala
tahte kohaseid palveid, et Jumala tahtmine sünniks. Siis on mõned
palved asjatud, või ütleme, kui võtame konkreetse näite, et kui
palvetame 90-aastase haige, tõsiselt haige inimese pärast, et ta võiks
veel elada, siis see pole ehk alati kõige targem palve.
- Seda on natuke raske siin öelda, kas see on tark palve või ei, aga
sellises olukorras mina isiklikult oleksin palunud, et Issand vabastaks ta ellu.
- Just. Tõelisesse ellu.
- Tõelisesse ellu, kas siis võttes koju, kus see paranemine on lõplik
või siis vabastama sellesse ellu, et saaks seda jõudu, et ta võiks jätkata.
- Me siis võime valida palve sisu sellise, et see jätab liikumisruumi
sellele, kellele see kuulub. - Muidugi.
- Meelerahu kohta tuli veel meelde, Õpetussõnad 14, mis ütleb, et:
"Südamerahu on ihule eluks", et sealgi on Saalomon seda kunagi oma tarkuses
märganud ja lähtunud sellest. Samuti nagu Taavet, kes mitmetes kohtades
psalmides ja mujal on näha, et see on selline kasvamine ja arenemine.
Ta toob kõik asjad Jumala ette palves, ükskõik mis need siis on.
- On üks koht kirjas filiplastele, mis algab sõnadega: "Olge rõõmsad!"
ja see on käsk. Käsuvormis öeldud. "Olge ikka rõõmsad!" Aga seal on just
see, et me võime tuua kõik palves Jumalale, koos tänu ja ülistusega.
Siis Issand varjab meie mõtteid ja meie südant ehk siis meie tundeid
Jeesuses Kristuses. See on minu arvates hiilgav asi.
- Kuidas sa saad öelda "Ole rõõmus!" inimesele, kes on sügavaima masenduse
ja kannatuse keskel. Mida see praktikas tähendab?
- No ma ehk ei lähe talle ütlema, et ole rõõmus, aga me võime rõõmustada
ka selles. Selles, mida Issand teeb ja mida Issand on teinud.
- Ma olen ise märganud seda, et katsetades, võib öelda, katsetades,
et kas see on tõsi, et kui on just sellises, murede keskel ja ahistuses
ega tõesti tunne millestki mingit rõõmu ja siis pannud mängima
ülistusmuusika ja hakanud tänama selle eest, mis on hea ja märganud
oma suureks imestuseks, et ei lähe eriti kaua kui nagu tõesti Jumala
ligiolu võidab selle pimeduse. Valgus tuleb sinna kuidagi.
- Mäletan seda kui abikaasa oli kord natuke pettunud selle pärast, et
mina sain olla retriidis ja tema oli kodus lastega ja lisaks veel suur
hunnik pesemata nõusid. Ta otsustas hakata ülistama, alguses peaaegu
hambad ristis. Aga hetke pärast ta märkas just sedasama, et rõõm tuli.
See, et me ülistame, see toob selle rõõmu.
- Jah, see on selline üleloomulik, millest meie mõistus aru ei saa ja
see on just niimoodi usu toel. - Mõistus saab muidu ka nii vähe aru.
- Ega see ei taha jah palju aru saada. Mõtlesin näiteks mõistust ja
palvetamist ja seda kui kergelt sellest tuleb sooritamine. Et me
üritame palvetades. Mida me üritame sellega? Kas võita Jumala soosingut
või näidata, et me oleme head kristlased või mis see on?
- See on sisseehitatud enesekesksus, mis ilmneb ka selles, et kõik puutub
minusse ja minu asju ja seepärast meie palvetest tulevad nii kergesti
enesekesksed. - See on väga huvitav vaatenurk.
Kuigi teisest küljest meil on luba ja õigus paluda kõike, mida me vajame.
Aga kui inimene kasvab juba välja iseenesest, andma, siis ta
hakkab tegema eestpalveid teiste eest ja muudab oma palvete laadi.
- See on üsna lapsik palvevorm, et ma alati palun endale. Ja ma ei usu,
et see on just see, mida Jeesus ütles, kui Ta ütles, et mida minu
nimel palute. See on, nagu sa varem ütlesid, palvevorm. Sageli toimib see
kõige paremini kui me palvetame kellegi teise eest ja palume kellelegi
teisele midagi. Selles on Jumal andnud nii palju suuri lubadusi,
ka kõik need armuannid, mis on seotud ka palvetega.
- Need ei ole ainult iseenda jaoks, vaid selles vajatakse ka teisi inimesi.
- Ega ka mitte sugugi selle jaoks, et mina laiutaksin, et mina oskan
ja mul on. Vaid vastupidi, see on tööriistakomplekt, mille Jumal on
lubanud anda meile siis, kui ehitatakse kogudust, kui parandatakse inimesi.
Siis vajatakse selliseid tööriistu, mis pole meie võimuses. Siis vajatakse
seda Jumala loomisjõudu. - Mida sa ütleksid sellisele inimesele,
kes on nii kurnatud, et ei jaksa isegi palvetada?
-Ütleksin, et lihstalt ole Jumala ees. - Just. Jumal hoolitseb ikka, teeb tööd.
- Muidugi Jumal hoolitseb, aga siis
peab keegi teine palvetama tema eest. - Just.
- Ja arvan ka, et sellisel juhul eriti see, mida Paulus ütles, et
Püha Vaim palvetab meie eest, ohetega, mida meie ei mõista.
See on sellega seotud. - Kas sa võid, Gunnar, rääkida mõne
isikliku näite selle kohta, kuidas Jumal kas on või ei ole vastanud palvetele.
- Parem on võtta, et on vastanud.
Tulime kirikust palveõhtult koguduse majja õhtuteele ja seal istudes
keegi ütles, et nüüd peaks selle ja selle inimese eest palvetama, kuna
tema teine jalg oli lühem. Ja muidugi nad panid kirikuhärra palvetama.
Ta palvetas sellise Tooma palve, et natuke sinnapoole ja ainuke asi,
mida ma kahetsen on see, et mul olid silmad kinni. Kui ühtäkki
naabriproua kiljatas ja ma kuulen naha rudinat. Ja naabriproua kiljus,
et need kasvavadki. Ja see mõõdeti Invaliidide Sihtasutuses, kuna teda
oli opereeritud mitu korda ja tõdeti, et see on kasvanud.
- Just. Need on vahel väga üllatavad ja üllatavates olukordades.
Mäletan ise sellist, kus ma olin töökohal tagakiusatud ja tuli selline
periood, kus ma mittekuidagi ei oleks suutnud minna tööle, mitte
mingil juhul. Ja palvetasin, mäletan, et laskusin magamistoas põlvili ja
palusin, et Jumal kuidagi aitaks mind ja ühtäkki tuli meeletu rõõm ja
turvatunne täitis mind sedasi, et ma suutsin minna tööle. Ja varsti
peale seda ma sain uue töökoha. Aga see, ma poleks ise suutnud luua
sellist meeleolu, mille Jumal andis ühtäkki kingituseks.
- Argipäevas on palju palvevastuseid, kui saadame neid Telex palveid - Appi!
- See on kõige lihtsam ja parem palve,
justnimelt see "Aita!". Kui midagi muud ei jaksa, siis "Aita!".
Mis on sinu arvates palvetamise põhiline mõte?
- Saada ühendus Jumalaga. - Ok! Ja selles võib, nagu alguses
ütlesid, et selles me võime kasvada. - Jaa. Kuna siis, kui me oleme koos
kellegagi, siis me ka muutume selles suhtes ja selle eesmärk on see, et
meis saaks enam ja enam kuju Kristuse iseloom. Ja see on palvega seotud.
- Just see, et kui me võtame tõena
seda, et me peaksime kasvama Kristuse sarnasuses, siis meil tasub veeta
aega Temaga ja see aeg enamasti on palve. Aga see palve võib olla ka
muu kui sõnaline palve. Olemine selles ligiolus. Vaikselt olemine.
Kui Jeesus on meie identiteedi alus, siis mida ütleksid meile kõigile
heaks palveteemaks? Siit edasi. Mida me paluksime, kui midagi palume?
- Palvevaimu ja seda, et saaksime näha rohkem Issanda pühadust.
- See on hea ja tähtis asi, paluda saada kogeda Issanda pühadust.
Kas kellelgi on selle teemaga seotud küsimusi Gunnarile?
- Ma küsiksin, et kas ka eestpalvete tegemisest võib saada sooritamine?
Kui on näiteks mitukümmend inimest, kelle eest palvetatakse?
- Muidugi võib ka see väärastuda nagu kõik muu. Ja olen ka ise tundnud
seda, et mind on üritatud ümber lükata eestpalves. Ma küll ei
kukkunud, kuid hiljem kahetsesin, et oleks pidanud minema ütlema sellele
jutlustajale, et lase nüüd Pühal Vaimul teha tööd, et ära tee ise seda,
mida Tema peab tegema. - Aga kui kodus palvetada nende
inimeste eest iga päev? - Vaevalt. Vaevalt, kuna siis see
saab alguse sellisest murest, selle teise murest või teise küsimusest
või raskustest. - Vahel on võib-olla raske tõmmata
joont selle vahele, et mis on sõnakuulelikkus ja kui kellelgi on
näiteks eestpalve ülesanne. See alati ei tundu mõnusalt, aga sellele tuleb
pühenduda, et kanname teisi inimesi Jumala ette. Küsimus võib olla selles.
Ma veel loen lõpuks kõigile kirjast filiplastele manitsuse:
"Ärge muretsege ühtigi, vaid laske kõiges oma palumised palve ja
anumisega ühes tänuga saada Jumalale teatavaks. Ja Jumala rahu, mis on
ülem kõigest mõistusest, hoiab teie südamed ja mõtted Kristuses Jeesuses."
Ma paluksin, Gunnar, et sa lõpetaksid meie teenistuse palvega.
- Armas Taevane Isa, me täname Sind selle eest, et Sina oled sama eile,
täna ja igavesti. Sina, Issand, Sina näed meie olukordi ja tunned meid
sisimate soppideni, tunned meid oma armastuses. Issand, lase meil tõesti
kogeda Sinu armastust, et see võiks parandada meid ja meie suhet Sinuga.-
Tule, Jeesus, tule meie südametesse ja jää sinna elama.
Aamen!
Tõlge: Ülle Kapanen