PEOPESAL
Tere tulemast, head vaatajad, saatesse "Peopesal"!
Teemaks täna on anded.
Räägime sellest, kuidas me võiksime teenida Jumalat.
Mõtte selle teema käsitlemiseks sain teilt, vaatajad
ja küsimuse ja kahtluse selle kohta, et kas neid ande kõigil üldse on.
Palvetame koos enne kui läheme selle teema juurde.
Kõigeväeline, Isa, Poeg ja Püha Vaim, ma palun, et Sa puhastad
mind Sinu kanaliks ja lased rääkida selliseid asju, mis tulevad Isa
südamest. Issand, kinnita kõike seda, mis on Sinu Sõnakohane
ja pühi ära meeltest kõik selline, mis ei too au Sinu nimele.
Issand, Sina oled ise andnud igaühele individuaalsed,
teatud eesmärgil kasutatavad annid ja palun, et aitad meil avada
seda teemat Püha Vaimu kaudu nii, et igaüks hakkaks nägema,
et temal on midagi, millega ligimesi ja Sind ja ka ennast teenida.
Tänu, et oled Püha Vaimu kaudu ligi selles saates, aamen!
Kindlasti on kristlastele üsna tuttav see, kui räägitakse
armuandidest ehk karismadest.
Piibel tegelikult loetleb üsna palju erinevaid ande, kuid ei käsitle
neid kuskil eraldiseisva teemana.
Esimene kiri korintlastele 12 räägib sellest, et armuande on
mitmesuguseid, aga Vaim on sama.
See tähendab seda, et ühel on ühed annid, teisel teised,
aga siis kui me räägime karismadest, vaimuandidest, Jumala andidest,
siis ehkki annid on erinevad, on nende andja ja täitja sama.
Jumal ise Pühas Vaimus.
Korintlaste kiri jätkab: "ja ametid on mitmesugused,
aga Issand on sama. Ja väeavaldused on mitmesugused, aga sama on Jumal,
kes teeb kõike kõikide sees. Aga igaühele antakse
Vaimu ilmutus ühiseks kasuks. Nii antakse ühele Vaimu läbi
tarkuse sõna, teisele aga tunnetuse sõna sama Vaimu kaudu;
teisele antakse usku samas Vaimus, teisele andeid terveks teha
samas Vaimus; teistele vägevaid tegusid,
teisele prohvetlikku kuulutamist, teisele vaimude äratundmist,
teisele mõnesuguste keelte kõnelemist, teisele keelte
tõlgitsemist. Ent kõike seda teeb üks ja sama Vaim,
jagades igaühele eriti, nõnda nagu tema tahab.
Siin tuleb selgelt esile see, et sellised annid on Vaimu antud.
Selgelt tuleb esile ka see, et need on mõeldud ühiseks kasuks.
Need pole mõeldud meie isikliku eluga seotud mugavusteks
või selleks, et me võiksime särada oma andidega või muud.
Need on midagi sellist, mis on seotud teenimisega.
Midagi sellist, mis on seotud andide kasutamisega.
Kiri korintlastele 12:28 jätkab: "Ja Jumal on seadnud koguduses
mõned - esiteks apostleiks, teiseks prohveteiks, kolmandaks, õpetajaiks;
siis ta on annud imetegusid, siis andeid terveks teha,
abistada ja valitseda, rääkida mõnesuguseid keeli."
Nendest viimaste andide kohta on öeldud, et need on nagu
koguduse ametid.
Näiteks kasutatakse anglikaani kirikus rohkem sellist süsteemi, et
seal nimetatakse keegi prohvetiks, keegi õpetajaks ja
ühise käte peale panekuga õnnistatakse sellesse ametisse.
Või kellelgi on tiim, kus tiimi liikmed esindavad neid erinevaid
"ameteid".Need on nagu Jumalalt saadud kutsumused
mingisse kindlasse ametisse, mis on koguduses või ühiskonnas.
Need on selgelt teenimistööd, nagu ka vahimees, mis on samuti
tähtis amet. Mistahes selline.
Nüüd kui ma loetlen neid armuande ja karismasid ja teenimistöid järjest
jõuame kindlasti selle olukorrani nagu kirja kirjutaja, et appi,
mul pole nendest midagi. Mul pole mingeid andeid.
Ma pole mingi prohvet, minust ei saa ka vägisi õpetajat,
ma kardan minna inimeste ette. Mis andeid mul võiks olla.
Me oleme toonitanud nii palju neid vaimuandeid eraldi valdkonnana.
Ise olen tundnud nii, et kõigepealt need annid nagu Piibel ütleb:
Vaim annab kellele tahab, millal tahab ja kus tahab.
Neid võib paluda ja tuleb paluda, need on mõeldud teenimiseks.
Teisest küljest, kui Jumal kutsub mingit teenimistööd tegema,
siis ta automaatselt varustab ka selleks.
See, mis mind vaevab nendes õpetuste juures, kui räägitakse andidest,
on esmalt see, et meil inimestel on tavaks järjestada asju.
Ka Piibel räägib sellest, et prohveteerimise and on tähtis,
see on väga tähtis, ka seal natuke järjestatakse.
Aga meil võib jääda oma and või teenimistöö leidmata seetõttu,
et me vaatame kogu aeg liiga kõrgele ehk siis valesse kohta.
Kuna see ei käi sedapidi, et ma palvetan, et saaksin tervendamise
anni ja lähen siis inimesi tervendama.
Vähemalt mul on olnud niipidi, et and tuleb pühendumise ja
teenimisega kaudu. Mitte teistpidi.
Tundub nii, et Jumal küsib enne meie pühendumist ja ustavust ja
tahet teenida, enne kui ta annab. Need annid on üsna väelised.
Paljud neist on sellised, et valedes kätes on need vale jõud.
Need võivad olla isegi ohtlikud, kuna ma ise mõtlen nii,
et kui inimene ei ole suhtumiselt veel valmis teenima,
siis ta pole veel ka valmis kasutama teatud tüüpi ande,
kuna anni juurde kuulub alati alandlikkus, alati selle mõistmine,
et Jumal on anni andja.
Selle meeles pidamine, et Jumal ei anna oma au kunagi kellelegi
ja kui ma hakkan ehitama oma riiki, siis, ups, varsti pole see
kellegi riik. Siin on teatud asju, mis teatud moel eeldavad,
et me oleme valmis teenimiseks ja see ei tähenda seda,
et, ahhaa, taas tuleb mingi sooritamine, mingid sellised asjad,
mida minus nagunii pole. See ei tähenda tegelikult midagi muud,
kui seda, et ma oma suhtumisega mõistan, et teenimistöö pole mingi
soosingu koht või selline, et ma hakkan tegutsema, et saada
endale tähelepanu. Teenimistöö on alati andmine,
mis algab armastusest ja seepärast ei oota kunagi midagi vastu.
Teenimistöö, Jumala teenimistöö põhieeldus on minu arvates see,
et see pole äri ja seepärast räägin nüüd sellest,
et olen näinud üllatavalt paljusid, kes lähevad "teenima"
ja siis imestavad, et ei saanudki au või et ei märgatudki.
Minu nime ei mainitudki seal. Või ei tulnudki mingit tänu.
Siis see teenimistöö pole siiras, see on see, et ma tahan olla
tähtis milleski kellelegi. Ka see on OK, kui ma teen seda
teenimistööd väiksemõõtmeliselt.
Aga kui me räägime karismast ja Püha Vaimu võidmisest,
siis me peame meeles pidama, et oleme kanalid.
Me oleme Jumala kanalid ja Jumala teenijad.
Tema kasutab meid nii, nagu tahab ja meile peab sellest piisama,
et Ta kasutab meid. Jumal ei kasuta ordeneid ja fanfaare
ja seda kuulutust kui imelised me oleme.
Mõtlen nii, et on mõningaid asju, ma ei ütle nõudmisi, see kõlab
natuke pahasti ja valesti, aga eeldus teenimistööle on suhtumisele
lisaks usk Jeesusesse.
Me ei saa Teda teenida, kui me ei usu Temasse.
Kui meil oleks vägi ilma usuta Jeesusesse, siis me oleksime nõiad.
Ka selline vägi on olemas ja seepärast me peame teadma,
mis väega näiteks tervenemine toimub.
Või mis väega midagi toimub, kuna teate Piiblist, viimsetel aegadel
on meie keskel neid, kes teevad väelisi tegusid ning ütlevad:
Issand, Issand, kuid Jeesus ei tunne neid.
Seal peab olema vaimu puhtus ja vahel ka armuandides ja
nendes ametites vajatakse ka vaimude eristamise võimet,
et meid ei saaks eksitada.
Armuandide kasutamine on see, et hakkate liikuma ja mõtlete,
et kui ma ei tea, mis minu and on. Ma tulen selle juurde hiljem veel.
Kui ma ei tea, mida Jumal minult ootab või milline on minu teenistus.
Ma hakkan proovima, ma teen kaasa erinevates
tegevustes. See ei selgu kodus mõeldes, et mis see minu suur
ülesanne võiks olla. See võib olla mõni väike asi.
Me võime alustada ka sellest, kui tunned, et sul pole mingeid
ande, kuid sul on siiski kaks kätt. Mida nendega võib teha?
Võib kanda naabriproua rasket kotti.
Kui keegi julgeb tänapäeval oma kotte kellelegi anda.
Siis võib käia ja lõhkuda mõnele üksikule memmele puid.
Võib kellegi vaipa puhastada.
Kahe käega võib teha üllatavalt palju.
Kui suudate rääkida.
Võib käia lohutamas üksikut kurvastajat.
Väga paljud leinajad on üksi, keegi ei käi. See on tavaline.
Tuleb raskeid haigusi ja probleeme või midagi muud.
Väga sageli sellised inimesed jäävad üksi.
Kui on tõesti julge ja natuke ka evangelisti kalduvusi,
võiks rääkida Jeesusest.
Võiks lugeda raamatut.
Võiks käia haiglas kohtumas vanuritega.
Sellised lihtsad asjad.
Ma käisin omal ajal Koskela haiglas.
Mul on igaveseks jäänud meelde üks vanake, kes oli alati
nii tänulik, et tema juures käidi.
Tal oli kolm last, kes kõik elasid välismaal.
Keegi ei käinud kunagi tema juures.
Kui tulid jõulud, siis ta võttis alati sahtlist sama jõulukaardi
ja pani oma öökapile ja ütles, et see on tema pojalt.
Kui sul on auto, siis sa võid sõidutada ilma autota inimest.
Sa võid viia rohkemgi inimesi tööle või poodi või viia
lapsi, naabrilapsi trenni või muud sellist.
Kui sul on rohkem kui kaks kampsunit, sa võid viia need
taaskasutusse või anda vaestele või saata arengumaadesse.
Saite kindlasti mõttest aru juba. Pole vaja loetleda.
Kõigil on võimalus teenida.
And pole midagi muud kui see, et me anname Jumalale tagasi selle,
mille ta on meile andnud.
Siis hakkab juhtuma nii, et andide kasutaja hakkab märkama,
et ta saab õnnistatud.
See, mida tal enne kui ta teenimistööle läks, ei olnud -
võib-olla nii, et alati pole nii lihtne minna,
aga kui sai lubatud, et lähen sinna Tuisku selle kehvasti kõndiva
naabriga. Miks ma lubasin, kui on nii külm, aga ma lähen ikkagi.
Ja hiljem ma tunnen end hästi. See on õnnistus.
See on midagi sellist, kus me ületame enda mugavuspiiri vahel.
Teenimine pole ainult see, et me anname oma küllusest
nagu Jeesus ütleb, vaid see algab tegelikult alles siis kui me
anname üle selle mugavuspiiri.
Siis see on midagi tõesti minust endast.
Sedasi meie motiiv püsib puhtana.
Toonitan jälle seda, et andmine ja teenimine on ehtne seni
kui ei oodata vastuandi.
Kohe kui hakatakse, et miks mina alati ja mina pean alati ja
kes mind - see pole enam and.
And ei palu midagi vastu.
Võib öelda, et Jumal õnnistab seda.
Teenimine kõige paremal moel on armastus.
Õigupoolest seda võikski nii öelda, et teenimise ja anni leiab siis
kui leiab armastuse.
Armastus näeb, mida teine vajab.
Armastus hakkab iseenesest pöörduma endast eemale,
nägema ümbritsevat häda.
Armastus hakkab nägema maailma nagu Jumal seda näeb.
Kaitsetuid lapsi, tänaval elavaid kodutuid.
Hakkab nägema ligimesi igal pool ja siis ei saa enam öelda,
et pole ühtegi kohta või midagi, mida võiks teha.
Meil on kogu aeg ümberringi neid inimesi, kes vajaksid meie abi.
Teenimine kasvatab alandusse ja parimal juhul see on see,
et tõelised Jumala teenijad on tõeline Kristuse lõhn.
Nad kutsuvad esile ja nende kaudu tuleb esile Kristuse lõhn ja vägi.
Kui nad tulevad kuhugi, siis seal on selline armastus ja ligiolu
ja alandus, et see toob ka inimesi Jumala juurde.
Siis pole vaja ilmtingimata olla hingelt evangelist, aga
see teenimine võib kutsuda inimesi Jeesuse juurde.
Inimesed näevad temas olevat armastust ja imestavad selle üle.
Kui olete lugenud "Hamasi poega", siis seal ta räägib sellest,
miks ta pöördus. See juhtus seetõttu, et teda armastati.
Ta toob selles tänu juudi sõduritele, kes kohtlesid teda paremini,
kui Hamasi vennad.
Kui teenimises on armastus, siis see on ikkagi see, mis kutsub.
Siis kui läheme sügavamale teenimises, sinna lisandub kuulekus
Kristusele ja Jumalale.
Kui minna armuandide ja karismade ja ametite juurde, siis
Jumal juba katsub läbi seda teenimist.
Ostukoti tassimise juures ehk veel mitte, see on alles algus,
aga kui Ta kutsub sügavamale teenimistööle, Ta testib ka ustavust
ja kuulekust. See tähendab seda, et teenimistöö pole alati lihtne.
Kindlasti tuleb ette raskusi, rünnakuid, erinevaid asju.
Aga siis vaadatakse kui pühendunud on selles töös.
Kas püsib Kristuses - ükskõik milliseid tormid seal ümberringi on.
Kogu Jeesuse töö põhineb kuulekusel.
Kõike, mida Ta tegi, tegi Ta Isale ja küsides Isa tahtmist
ja Ta ei loobunud kunagi sellest ülesandest hoolimata sellest,
mida inimesed ütlesid või tegid.
See on ustavus, mis on kõrgem kui olukorrad või inimesed ja kõik.
See on kõige andmine Jumalale ja see on vagadus ja andumine täiesti
Jumalale.
And leidub kui hakkate tegutsema nende andidega, mis juba on.
Ma olen kuulnud sellist õpetust, et annid jagatakse ka
loomupärasteks ja vaimuandideks.
Öeldakse, et loomupäraseid ande ei tohi kasutada vaid ainult vaimuande.
Mida see tähendab?
Mitte midagi. See on täitsa jama jutt.
Ma ei tea, kust see tuleb.
Siin on kindlasti taga olnud see hirm, et kui ma kasutan loomupäraseid
andeid, siis ma teen seda omas jõus. Ma arvan.
Seepärast manitsetakse unustama loomupärased annid.
Loomupärased annid on annid. Jumal on need meile andnud.
Kui Jumal on kellelegi andnud lauluhääle ja keegi ütleb, et
ära laula kuna see on loomupärane anne. Muidugi mitte.
Jumal võib lihvida selle loomupärase ande vaimulikuks.
Sedasi, et see laieneb.
Nii, et lauluoskus polegi enam lihtsalt esinemine vaid sellest
saab näiteks Jumala ülistamine.
Kui vaim pääseb mõjule, siis see muudab sisemist olemust ja vormi.
Loomupärased annid on üks viis, et leida oma tee ja oma koht
ja see, millest hakata arendama end.
Teenimises on tähtis nagu andide leidmiseski, et ei võrrelda.
Üks, mis lämmatab paljud annid on see, et hakatakse võrdlema.
Et sellel on sellised annid. Ma ei julge, mul on ainult üks talent,
paistab, et tal on kümme.
Kui meile on antud mõni teatud and, siis see on mõeldud kasutamiseks.
Võrdlemine on kadupaik nagu Piibel ütleb, kunagi ei tasu võrrelda.
Kui ma alati hakkan võrdlema, on alati keegi parem.
Keegi, kes teeb seda paremini või väelisemalt või mistahes muud.
Kui ma ei võrdle, märkan, et ma polegi
tüübilt evangelist, mul on mingi muu and.
Kui ma loobun võrdlemisest, siis ma hakkangi tähelepanu pöörama
sellele, mida Jumal võib minuga teha.
See võib olla midagi ainulaadset ja oma, mida keegi teine ei tee veel.
Kui ma hakkan võistlema teistega, selles võib kaotsi minna ka see
üks talent. See jääb kasutamata.
Jakoobuse 4:17 ütleb midagi pöörast. Ma mõtlesin kaua selle üle, kui see
Piiblis sellega seoses esile kerkis. Seal öeldakse:
"Kes siis mõistab teha head ja ei tee seda, sellele on see patuks!"
Kes teab, mida tuleb teha, aga ei tee, teeb pattu.
Me ei saa tuua ettekäändeid, kui me teame, et oleksime võinud
aidata kedagi või teha midagi.
Tulevad veel meelde sikud ja lambad.
Kõik kindlasti ei teadnud, et kuuluvad lammaste hulka ja
mõned arvasid, et kuuluvad, aga ei kuulunudki.
Veel tuleb meelde Luuka 12, mis ütleb:
"Aga sulane, kes teadis oma isanda tahtmist, aga ei valmistanud
ega teinud tema tahtmise järele, saab palju hoope."
"Sest kellele on palju antud, sellelt nõutakse palju;
ja kelle hoolde on palju jäetud, sellelt päritakse veel rohkem!"
See tähendab ka seda, et ei tasu hakata kunagi tegema nimekirja
teenimistööst, igaüks maksab oma ülesande eest.
Veel lohutuseks ja innustuseks just see, mida ma olen märganud.
Kui Jumal kutsub meid teatud ülesandeid täitma, siis Ta varustab
meid päris kindlasti.
Võime sattuda olukorda, kus arvame, et oleme
võimatu olukorra ees ja alles siis tuleb Tema vägi esile.
See polegi mingi ülesanne, kui me ise suudame seda teha.
Ma räägin nüüd nendest ametitest.
Mäletan üht sellist juhtumit, kus Jumal õhutas minema rääkima
ühe inimesega ja ma ei tahtnud minna ega teadnud isegi, miks peaks minema.
Mul on olukordi, kus Jumal ütleb, et mine ja ütle, et see on patt.
Paljud läheksid kellelegi ütlema, et see, mida teed, on patt?
Mitte keegi.
Ma mäletan esimest korda kui ma tõsiselt hakkasin vastu,
aga siis kui ma läksin, pole kunagi kogenud sellist armastust,
sellist sülle võtmist, sellist õnnistust, sellist soojust,
kus Jumal tõesti ütleb, et õigesti tegid.
Inimlikult vaadates selle eest ei saa au ega head tagasisidet.
Olgu see teenimistöö milline tahes, kui me oleme kuulekad Jumalale,
siis tasuks veel paluda, et me teeksime seda alati armastusega.
Armastusest ja rahuga.
Siis Tema saab meie kaudu, meid kasutades teha imelisi asju.
Kas selle kohta on küsimusi?
Mul on selline küsimus, et kas teenimistööga võib kaasneda ohte?
Nüüd kui teenimistööd alustada sedasi, et on veel ebaküps ja
oma motiivid pole selged, tuleb meelde see, et näiteks
eestpalveteenistuses või aitamistööga võib kaasneda
võimu kasutamist.
Võib-olla teistega manipuleerimist, võib-olla vaimulikku alistamist.
See on kõik midagi sellist, mida ei peaks olema teenimistöös,
aga mida esineb palju.
Selles on omad ohud.
Sellepärast ongi tähtis saada teadlikuks oma motiividest
ja hea on kuuluda kuhugi kogudusse või mingisse rühma,
enne kui minna teenima üksinda.
Et sellised asjad saaksid selgeks.
Me võime lõpetuseks koos palvetada.
Kõigeväeline, püha Jumal, me täname Sind selle eest, et Sa oled
meist igaüht nimepidi kutsunud. Me oleme kõik Sinu omad ja
juba see on piisab meile, Sina oled selle loa meile andnud.
Sina oled kirjutanud meie nimed oma peopessa.
Issand, me tahame siiski armastuses ülistada ja teenida Sind,
teenida oma ligimest ja hoida ka ennast ja seepärast Issand,
palun, et Sinu Püha Vaimu kaudu avad igaühele tema annid
ja annad mõistmist selles, kuidas me võime teenida
Kõigeväelist Jumalat ja üksteist. Näita meile ka neid takistusi,
mis on teenimistöö teel. Näita meile neid psüühhika ja
hinge haavu ja takistusi, milles meil tuleb veel kasvada, et
meie teenimine saaks selliseks, Issand, et see ei tõstaks esile meid
vaid ainult Sind. Ainult Sinule tahame me anda tänu ja au
ja ülistuse kõige eest. Aamen!
Tõlge: Ülle Kapanen