PEOPESAL
Tere tulemast, head vaatajad, uusi "Peopesal" osasid vaatama!
Sel korral mõtlesin natuke rääkida teie tagasisidest ja vastata
neile küsimustele, mis on teilt tulnud.
Aga enne kui läheme edasi, palvetame veel kõikide, teie ja meie eest.
Kõigeväeline, Isa, Poeg ja Püha Vaim, ma tahan tänada ja ülistada Sind
selle võimaluse eest, et meil on Soomes selline kristlik telekanal
ja õnnistan, Issand, samas kõiki neid, kes neid saateid vaatavad
ja kõiki neid, kes neid saateid teevad. Ja palun nüüd, Püha Vaim,
seda, et Sa oleksid ligi ka selles saates ja annad oma rahu.
Lased, Issand, tulla esile sellistel asjadel, mis on mingil moel tähtsad
ja mis puudutavad inimesi ja ennekõike toovad au Sinule, aamen!
Vahel on imestatud selle üle, et saate lõpus on www.salmeblomster.com
ja siis seal on TV7 arvenumbrid ja muu. See saade on tehtud koostöös
Trigonos RY ja TV7 ühistoodang ja kui tahate toetada seda saadet,
siis seal lõpus olev kontonumber, siis need summad tulevad TV7-le,
kes seda toetab ja Trigonos omalt poolt toodab need saated.
Siis on küsitud ka, et mis see selline Trigonos on, mis ühendus
see selline on. Trigonos on ühendus Espoos,
mille visioon on seotud õpetamise ja inimese sisemise tervenemise ja
kasvu ja selle toetamisega eri aladel.
Me mõtleme, et inimene on vaimu, hinge ja keha tervik ja see on
samuti ka piibellik inimkäsitlus. Trigonos tähendab kolmnurkne,
see tähendab Püha Kolmainu Jumalat. Selle sõna esimene osa trig
tähendab ka tervet, terviklikku. Sellel on ka selline tähendus,
mida kuulsin, et see tähendab taevalikku ülistusrühma.
Seda ma ei suutnud tõestada kuidagi. Igatahes on sellel sõnal
mitu tähendust. See nimi Trigonos, kui ettevõtmist
alustasime, üle 10 aasta tagasi, saime selle nime palves.
Samas saime ka sellise nagu SETRI- ravi, me räägime, et Trigonoses
me kasutame ja teeme sellist SETRI ravi. SETRI sõna tuleb erinevate
sõnade esimestest tähtedest, kus esimene sõna tähendab sisemist,
E tähendab tervenemist, T tähendab teraapiat,
R Piiblit ja I inspireeritust.
Ehk siis Teraapiast ja Piiblist Inspireeritud Sisemine Tervenemine.
See tähendab seda, et Trigonose tegevus nagu ka SETRI ravi on
Kristuse keskne ja põhineb kristlikule psühhiaatriale.
Nüüd kui meil on väga erinevaid, siis tuleb seda siin rõhutada.
Trigonos korraldab ka publikule avatud õhtuid. Praegu peetakse
neid Soukan Kabelis iga kuu viimasel esmaspäeval.
Olete kõik teretulnud. Algab kell 18.00.
Seal on ülistust, palvet, õpetust ja palju häid külalisõpetajaid.
Niipalju siis sellest, mis see Trigonos on, kes saateid toodab.
Mõndadest saadetest innustatuna on minult küsitud,
et kas sa Salme oled tõesti fundamentalist nagu üks kirjutaja
seda nimetas oma kirjas. Saan selle küsimuse taustast aru.
See tuleb nendest saadetest, mis olid üsna provokatiivsed,
kus ma ütlesin taustade kohta ja mida need tähendavad ja
mis tähendus nendel sõnadel on praegusel ajal, praeguses tegevuses.
Kui me mõtleme sõna fundamentalist tänasel päeval, mil seda seotakse
äärmuslike liikumistega, fanatismi ja must-valge mõtlemisega ja
vahel isegi terrorismiga. Peab ütlema, et selles mõttes
ma ei ole fundamentalist. Aga kui selle sõna all mõeldakse
Piibli uskumist ja seda, et võetakse Jumala sõna nii nagu Piibel
seda ilmutab, nimelt Tema ilmutusena, siis sellisel juhul, jah.
Usun usutunnistusse ja Jeesuse neitsist sündimisse ja selliseid
Piibli põhiõpetusi ja nende muutumatust.
Niipalju sellest.
Pean tagasiside kohta ütlema, et ma olen väga tänulik igasuguse
tagasiside eest, mis ma olen saanud.
Need on olnud tõesti julgustavad ja innustavad.
Isegi nii, et imestan, et nii palju seda saadet on vaadatud.
Aga on olnud ka selliseid, kes on imestanud natuke, et
milleks on vaja psühholoogiat, kui kirjutajad teavad, et ma olen
psühhoterapeut ja mõnele võib olla natuke segane see kontekst, et
kuidas teoloogiat ja psühholoogiat ühendada ja kas neid võib ühendada.
Näiteks üks inimene Põhja-Soomest küsib, et milleks seda psühholoogiat
vaja on, kui ikkagi ainult Jeesus päästab meid?
Täitsa tõsi! Muidugi päästab ainult Jeesus. Kristlik psühhiaatria
ei eita seda, aga küsimus polegi selles, et see ei päästa
vaid küsimus on selles, et see on nagu abivahend kasvamisele,
vaimse ja vaimuliku kasvamisele. Samuti nagu teoloogia,
mis on õppeaine, praegu teadus - Sõna mõistmiseks.
See pole imelikum asi kui see, kui sa näiteks murrad jala,
siis sa lähed ja lased selle jala lahasesse panna.
Kui su mõistus kõigub. Sa võid vajada selleks ravi, vähemalt võid
sa vajada psühhiaatrit, abistavat inimest või midagi muud.
Küsimus pole milleski kummalisemas.
Vahel imestan, et kogetakse, nagu psühholoogia oleks
kuidagi teoloogia vastu. Isegi nagu vaenlane, või usu vastane
või sellist vihameelsust. Kahtlustan, et siin on saatnud
palju paha korda selline inimene nagu Sigmund Freud,
kes omal ajal eraldas teoloogia ja hingeteaduse või teoloogia ja
psühholoogia üksteisest ja hakkas õpetama, et usk ja sellised
usukogemused, need on sellised neuroosid, need on neurootilised.
Sellest algas selline vihameelsus, mis mõndade puhul veelgi jätkub,
kuna pole teadmist, mis toimub. Kuigi alguses teoloogiat on
nimetatud hingeteaduseks ja ka psühholoogia on olnud hingeteadus.
Kui hakata uurima nende sisu ja eesmärki, siis eesmärk on täiesti
sama, see on vaimne ja vaimulik kasv ja areng.
Kristlik psühhiaatria on tähtis esmalt seetõttu, et see aitab
inimesel mõista vaimu ja hinge vahet ja see aitab näha paremini tervikut
jjõuda vaimulikus kasvus paremini edasi kui inimene hakkab mõistma,
mis tema mõtlemises ja käitumises on hingeline ja mis tõuseb vaimust.
Kui pole seda võimet, vaimude eristamise võimet, siis võib juhtuda
nii, et tuleb ülivaimulikkus. Kui räägitakse mingist meelte
probleemist, siis sellest tehakse vaimulik. Kasvõi kadedus.
See on küll täiesti hingeline omadus ja seda ei peaks "hinge"
võtetega ravima, ehkki see kannab vaimumaailmas halba vilja.
Sel moel need kõik on seotud üksteisega ja sellise kristliku
psühholoogia ja psühhiaatria mõte on jagada need osadeks ja
sel moel aidata inimesel näha oma asju, asetada neid õigetesse
sahtlitesse ja sedasi leida tervikut.
Ma olen sageli öelnud, et igaüks meist on,
või me oleme natuke neurootilised. Neurootiline tähendab seda,
et me ei käitu "täiskasvanu" moodi. Meie meetodid ja vahendid
ei ole alati sellised, nagu meil, täiskasvanud, küpsetel inimestel,
peaks olema.
Oleme rohkem või vähem neurootilised.
Kui me tuleme usule, me oleme usklikud neurootikud.
Inimese neuroosid ei kao usule tulles, kuigi alguses võidakse
arvata, et nii juhtub. Kuna alguses paljudel
on selline - oi kui armas, mesinädalad Jeesusega, võib-olla
ka natuke pikem ja siis võidakse arvata, et kõik probleemid kaovad.
Et kõik on suurepärane ja õnnelik kui ma ainult õigel moel usun ja
jaksan palvetada ja elada seda sõna tõeks.
See on teatud piirini tõsi. Aga probleemid kerkivad siis,
kui vaim, mis kutsub hinge uuenema ja tõelisse ellu, vabadusse,
põrkab nende hingehaavade ja valude ja pantserite otsa.
Tuleb vaimu ja hinge kokkupõrke kursus ja hing ei saa aru,
mis nüüd toimub.
Näiteks ütleme nii, et kui keegi on väga võimuhimuline,
võimu kasutaja, domineeriv inimene ja siis ta tuleb usule.
Väga tõenäoliselt saab temast käsumeelne kui ta ei saa õpetust
selles, et tema hingeline pool on liiga valitsev.
Või siis nii, et keegi, kellel on palju hirme ja ebakindlust
tuleb usule, aga see ebakindlus ei kaogi ära vaid sellesse usku
tuleb endiselt selline kartlik suhtumine võibolla Jumalasse,
selline teatud põhilise turvatunde puudumine, mis hakkab üha
enam ja enam ahistama seepärast, et on uus käsitlus ja usk
selle kohta, et nüüd kui ma olen usus, siis mul ei peaks olema
selliseid tundeid ja tundmusi. Ja siis kui ongi, siis võib hakata
pidama end halvaks usklikuks, võibolla isegi loobuda usust
seepärast, et ma ei saa hakkama. See polnudki päris.
Selline üksildane hinge mõistmatus ja teadmiste puudus võib viia
selleni, et selle asemele, et inimene hakkaks arendama end
õigel moel ja õigeid asju endas. Ta võib jääda kasvamata.
Siis juhtub kergelt nii, et lukustub välistesse reeglitesse ja kommetesse
ja normidesse ja rollidesse nii, et arvab, et see on see,
kui usklikud räägivad sedasi ja kui usklikud käituvad teatud moel,
siis kui mina lihtsalt olen selline ja näitlen sellist, siis mina olen
õige korralik kristlane. Kas pole.
Siis jääb sisse tohutu tühjus ja üksindus ja kehvem olemise tunne
ja kõik selline, mis ei julge tulla esile, ütlema, et see mida ma teen,
see pole see lubatud täiuslik elu. Mis on minu probleem.
See on see etapp, kus kristlikud terapeudid astuvad juurde.
Muidugi suudavad ka sekulaarid aidata hingelistes asjades,
enesehinnagu asjades, tundepuuetes, traumaatilistes olukordades ja
teistes väga väga palju. Vahel on nii, et keegi sekulaarne
ehk maaline aitaja on parem kui kehv kristlane nö "hingehoidja",
kes pole veel oma teraapiat läbi teinud. Või siis võib mõelda nii,
vähemalt teatud piirini, et hea sekulaarne spetsialist
ravib hinge terve enesehinnanguni, mis on juba palju.
See pole Piibli vastane. See vahe, mis on kristlikus
teraapias ja sekulaarses, on see, et kui maalises mõeldakse, et
ma olen terve siis, kui ma kannatan ahistust, suudan hakkama saada
argipäeva probleemidega, mul on ellujäämismehhanismid teisiti
öeldes, toimivad ja ma pole mingis negatiivses hingeseisundis,
siis ma olen enam-vähem terve. Ma olen iseendaga sina peal.
Tasakaalus oma tunnetega. Kristlik pool läheb natuke kaugemale
ja tuleb paradoksaalne tervenemise etapp, milles kristlane ehk
siis selline inimene, kes on võtnud Jeesuse oma ellu ja lubanud
kasvada temas. Siis kasv on pidev vähenemine.
Samaaegselt kui inimene saab üha enam iseendaks, üha enam
nähtavaks, personaalseks minaks, samaaegselt see hingeline pool
temas, see ebaterve hingeline pool temas, või kui vaimulikult öelda,
patu pool või lihalik pool meis, see hakkab surema.
Ja täiesti terve, kui keegi oleks täiesti terve selles ajas, siis ta
oleks selline, kes võib öelda, et enam ei ela mina,
vaid nüüd elab Kristus minus.
See on nagu tervise algpunkt kristlikus, et mida enam valitseb
Kristus mind, seda tervem ma olen. See on paradoksaalne.
Samal ajal kui ma enam ei jahi seda, et mina olen tähtis,
et mina, mina, mina ja minu, minu ja nüüd ja kohe.
Ma hakkan surema iseendale, samal ajal ma hakkan ka elama.
See on eriti huvitav asi. Praktikas see on see, et
koomas ja surnud olnud inimene ärkab Kristuses ja siis kui ta
ärkab iseendaks, siis teda enam ei huvita need. Ta pole enam
sõltuv inimeste arvamustest või kui hirm tuleb vahel, siis ta teab,
et on juba võitja. Et on keegi suurem.
Ma ei pea jääma sellesse hingelisse seisundisse vaid ma pääsen
vaimus olukordadest kõrgemale. Hiljem sellest veel lisa.
Siis on selline, mis on kõigil inimestel, mitte ainult usklikel
natuke ekslik. Väga paljud mõtlevad, et see kui me tunnistame, et
on vaimseid probleeme ja muid, et see on kuidagi häbiväärne
või isegi patune. Ja et on vale kasutada näiteks antidepressante
või mingeid muid. On haigusi, millest ei tule välja muidu kui
rohtudega. Siin pole midagi häbiväärset.
Kui on nii tore asi, et Jumal parandab mingist haigusest,
mis on võimalik. Jumal võib parandada murtud jala või selle
murdunud meele. Aga pole midagi häbiväärset selles, et ma vajan abi.
Sellepärast peaks juba sellisedki ära unustama, et me jagame
inimesed eri väärtustesse selle järgi, kas on mõni probleem,
psüühhiline või füüsiline. Neil pole mingit vahet.
Siis on küsitud, kuidas rahutu inimene võib leida rahu.
Kirjutaja ütleb nii, et kui oled rääkinud rahust, mis see on?
Mina rahutu inimesena vähemalt ei tea seda.
Nüüd on nii, et on maailma rahu ja on Jeesuse antud rahu.
See on nii tähtis ja suur teema minu arvates, et ma mõtlesin
teha sellest eri saate, milles räägin sellest shalomist,
mida see tähendab ja kuidas selleni jõuab.
Nimelt rahu on protsess. Suur osa inimestest ei tea,
et rahu pole mingi selline nupule vajutamine.
Tuli meelde just enne siia tulekut. Sain teada, minuga võeti
ühendust ja räägiti, et gümnaasiumi usuõpetuse raamatus õpetatakse
mediteerima budistlikku mõtisklust. Seal õpetatakse rahuni jõudmist.
Seal oli harjutusi, mille tegemist õpetatakse samm-sammult ja
siis seda rahu otsimist jätkatakse võimlemistunnis joogaga.
Me elame sellises maailmas, kus see maailma rahu, mis on
tohutu eksitus, on saanud täiesti normaalseks, tavaliseks.
Keegi isegi ei imesta ega kahtlusta, et selles on midagi imelikku.
Ma tunnen ühte joogaõpetajat, kes ütles, et läänemaailma inimene,
et läänemaailma inimest on nii kerge petta kui nad ei saa aru,
et iga jooga asendki on vaimulik. Ehk siis jumala kummardamisasend.
Sellises ajas on hea rääkida sellest rohkem, et mis see
Jumala antud rahu, shalom, on.
Siis veel üks palutud teema, mille juurde ma kavatsen tagasi tulla.
Küsija küsib, et mida teha, kui tahad teenida Jumalat,
aga pole ande.
See on ka selline, millega puutub sageli kokku, kui teemaks
on teenimistöö või annid või muu. On olnud ka natuke oma tiimiga,
et saada tiimikaaslased mõistma, et kõigil on vähemalt mingi and.
Ja kui veel ei tea, mis see on, see tuleb sellest, et pole veel
julgenud katsetada eri pooli endas või ehk ei tea, kust otsida
või mida otsida.
Ka see on sedavõrd suur teema, et räägin sellest veel eri saates.
Tahan veel meelde tuletada teile vaatajad, et te võite osaleda
selle saate tegemisel saates tagasisidet, esitades küsimusi
ja lihtsalt paludes mingit teemat, mida te tahaksite et käsitletakse.
Nüüd veel enne lõpupalvet, küsin teilt, kes te siin stuudios olete,
et kas teil on mõni küsimus neist asjadest, millest täna rääkisime.
Ma tahaksin, Salme sinult küsida, sa rääkisid kristlikest terapeutidest
kas sa võid veel täpsustada, et kust saab teada, et lähed kristliku
terapeudi juurde ja kust neid leida võib?
See on tõesti tähtis küsimus. Tuleb öelda, et kahjuks on eriti
vähe kristlikke spetsialiste. Meil küll hingehoiu koolituses,
tänapäeval üsna paljud on teinud läbi sellise hingehoiukoolituse.
See pole päris sama kui professionaalne spetsialist,
aga on häid aitajaid nende hulgas. Kui minna professionaalide juurde,
siis Diakooniakooli terapeudid on, see on nüüd natuke reklaam,
aga nad suhtuvad vähemalt vaimulikesse asjadesse positiivselt
ja teine asi, mida ma ise teeksin just sellepärast, et kristlikke
terapeute on üsna vähe. Kui lähen teraapiasse, siis küsin,
et kuidas te suhtute vaimulikesse asjadesse. See on esimene asi,
mida tasub terapeudilt küsida. Täiesti otse.
Tõesti, et ei käi ilmaaegu. Kui satutegi sellise terapeudi juurde,
kes suhtub usuasjadesse kui neuroosi, siis ei tasu valida
seda terapeuti. Teraapia üldiselt sõltub väga palju
inimestevahelisest keemiast. Ei saa öelda, et see, kes sobib
ühele, et sama terapeut sobib teisele. Seal peab vahel kahjuks
natuke katsetama, enne kui leidub sobiv aitaja.
Ütlen veel seda lühidalt, et kui tundub sedasi, et oma ahistus,
masendus, valu või mistahes on sedavõrd suur, et sellega ei saa
üksi hakkama või hakkavad esinema sellised probleemid, et ei saa
magada või tekivad söömisprobleemid või hirm, tasub alati otsida abi.
Palvetame selle pärast veel koos lõpuks.
Kõigeväeline, Isa, Poeg ja Püha Vaim me jätame nüüd esmalt kõik
need küsimuste esitajad Sinu peopesale, õnnistame neid,
täname neid aktiivsuse eest ja palun, et oled nendega koos ka
tänaselt päeval. Issand, õnnistame ka kõiki neid, kes vajavad abi
oma hingele, kellel on häda. Palume, et Sina juhid neid leidma
endale sobiva abistaja, olgu see siis pastor, hingehoiu õpetaja,
spetsialist või hea sõber. Issand, ja kui keegi on sellises olukorras,
et ta ei pääse kellegi juurde, siis Sina võid tulla ka suletud uste
taha. Puuduta, Issand, Sina abivajajat praegusel hetkel sedasi
nagu ta suudab vastu võtta. Sedasi, kuidas ta saab kõige paremini abi,
õnnista Sina, Issand neid, kes käivad Sind otsides, aamen.
Tõlge: Ülle Kapanen