PEOPESAL
Tere tulemast saatesarja "Peopesal" uusi osasid vaatama!
Täna räägin eksinud olemisest.
Palvetame kõik koos, enne kui läheme teema juurde.
Kõigeväeline Isa, Poeg ja Püha Vaim, tulen selle teemaga Sinu peopesale,
Sinu palge ette ja palun, Issand, et Sa oma Püha Vaimu läbi lased
kõnetada sellel, mis on tähtis täna. Aita Sina oma Püha Vaimu kaudu
mul olla Sinu kanaliks nii, et räägiksin, Isa, ainult neid asju,
mis tulevad Sinu südamest. Valmista ka vastuvõtjate südamete pinnas
sellise seemne jaoks, mis saaks juurduda ja vilja kanda.
Pühi ära kõik see, mis pole Sinu Sõna kohane.Õnnista saadet, aamen!
Arvan, et paljudel on olnud täna samasugune tunne kui minul,
kui olen lugenud lehti ja vaadanud televisioonisaateid ja muud.
Pea hakkab ringi käima, kui vaadata, mis praegu toimub, kuna vähemalt
mulle kristlase ja usklikuna tundub võõrana sekulaarse maailma meedia
ja infokanalite kõmu mõndade teemade puhul.
Nüüd oleme kõik sattunud kiriku möllu keskele, oleme sattunud
homoküsimuse keskele, mis on reaalsuses alles jäämäe tipp.
See, mis toimub Soomes, toimub ka mujal maailmas.
Me oleme isegi maha jäänud, kuna kui võrrelda seda, mis USAs toimub,
sellega,mis Soomes on,siis märkate, et seal ollakse sammu võrra ees.
Me oleme jõudmas ülemaailmse kõmuni, kus kirik hakkab lagunema.
Ütleme nii, et kiriku õpetused ja alus hakkab lagunema või neid
püütakse lammutada.
See toimub sellisel tasemel ja moel, et tavainimesed isegi ei märka seda.
See on natuke samasugune ajupesu, mis meenutab mulle seda, kui käisin
hiljuti Iisraelis ühes muuseumis ja seal räägiti, kuidas natsism sündis.
Inimesi manipuleeriti alguses juudi- vaenulikeks aastate jooksul.
Mitmete aastate jooksul, kümne- aastaste perioodide kaupa saadi
kogu rahvas pöörduma juutide vastu.
Ma ei ütle, et see oleks üks-ühele võrreldav selle olukorraga, aga tuli
pähe selline võrdlus, et varsti on kõik maailma kristlased need juudid.
See on üsna karm üldistus.
Mõtlen selle all, et niinimetatud fundamentalistid, kelle juurde varsti
tagasi tulen, on aetud kitsikusse ja pole vaja suurt prohvetlikku andi,
et võiks öelda, et kitsikus läheb veel suuremaks.
Tahaksin natuke rääkida taustast ja sellest, milline manipulatsioon käib,
et inimesed hakkaksid märkama fakti, et sõnadel on tohutu tähendus.
See, kuidas sõnu kasutatakse, hakkab vormima meie mõtlemist.
Isegi nii, et ühtäkki oleme loobumas sellisest asjast nagu armastus.
Ma ei tea, kas olete märganud seda, et armastus hakkab olema vanaaegne.
Lugesin just "Hommikulehest" artiklit seksuaalvahekorrast.
Seal öeldi, et selline mõiste nagu armastuse avaldamine seoses seksiga
muutub põlualuseks, kuna seksil pole ju midagi pistmist armastusega.
Samamoodi nagu tükkhaaval on õõnestatud sõnavara,
mis kirjeldab kristlust ja Jumala pühadust.
Ühtäkki neist sõnadest, millega meie samastume, teatud rühmaga, neist on
saanud vanaaegsed, kitsarinnalised räpased ja valet tüüpi sõnad.
Hakkasin koguma neid sõnu ja kirjeldama, mida need on kirjeldanud
ja mida nende all mõeldakse tänapäeval.
Nüüd me kristlased, kes me usume Piiblit, oleme vanaaegsed, kas pole?
Mina olen väga kaasaegne memm, väga radikaalne memm.
Ma pole üldsegi vanaaegne, kui vaadata minu kodu, kui vaadata mu
sisustust, riietuse maitset, mõttemaailma ja muud, siis ma küll väidan,
et ma olen oma vanuse kohta üsna radikaalne.
Seal oli üritatud öelda, et vanaaegne on midagi, mis ei ole aktuaalne,
midagi, mis on oma aja ära elanud.
Midagi, mille all mõeldakse inimesi, kellel "pole kõik kodus".
Et aeg on jätnud nad maha.
Vaheajal me mängisime telefonidega: vaatasime, kellel milline on ja
kes mida oskas nutitelefonidega teha.
Möönan, et selles ma olen küll maha jäämas sellest maailmast.
See ei tähenda seda, et ma oleksin vanaaegne.
See, et ma usun Piiblit sellisena, nagu Piibel on kirjutatud,
ei tähenda, et ma oleksin vanaaegne!
Sellel mõistel pole Piibliga midagi tegemist.
On olemas vanu asju, mis ei muutu kunagi vanaaegseks,
kuna need elavad igavesti.
Neist ei saagi kunagi vanaaegseid. See sõna on vale selles seoses.
Kui mõelda Jeesusele ja Jeesuse õpetusele; sellele, kuidas Ta tõi
aega oma õpetuse ja oma olemuse, siis Jeesus oli tohutult radikaalne.
Tegelikult, kui Jeesus tuleks meie aega nüüd rääkima kasvõi vastajaks
Hesaris (Helsingin Sanomates) ja kirjutataks, et Jeesus ütles nii,
oleks see täiesti radikaalne asi.
See oleks selline, mille kohta öeldaks:"fui, selline tekst 2010.
ja 2012. aastal!"
Teine sõna on !fundamentalist!, mis on muutunud sõimusõnaks,
et isegi kristlaste oma seltskonnas ei julgeta kasutada seda sõna, kuna
ei julgeta samastuda fundamentalismiga.
Seepärast, et see tähendab tänapäeval äärmusliku rühmituse esindajat.
Mingis seoses oli öeldud isegi, et fundamentalistid on kõik terroristid.
Need, kes usuvad Piiblit, on kõik terroristid.
See kõik on see aeglaselt toimuv manipulatsioon!
Usuõpetaja rääkis, et temalt küsis 6. klassi õpilane,et miks on kirikus
olevad vanaaegsed, terroristid ja särasilmsed nii õudselt teiste vastu.
Märkate, kuidas see kandub lastele, kes isegi ei saa aru nende sõnade
tähendusest, aga nad kuulevad seda igalt poolt ja neile jääb meelde
ainult see:hmm,fundamentalist-isepäine, sallimatu, juhm, vanaaegne,
teaduse vastane kindlasti ja see kirjeldas omal ajal USA poliitilist
äärmusrühmitust, parempoolset äärmusrühmitust.
Sellest on saanud väga negatiivne asi.
Hakkasin otsima netist, et mida kirjutatakse fundamentalismist.
Ma ei taha näidatagi, mis oli esimene märk, mis vastu tuli- keskmine sõrm.
Seal määratleti nii, et see on nende inin, kes arvavad, et neil on õigus!
See on fundamentalism.
Mõistate, millise tooni on selline teadvustamine tekitanud?
See näitab, kui tundepõhiselt sellesse suhtutakse.
Tegelikult on fundamentalism selle õiges ja esialgses mõttes 1900.a
alguses Ühendriikides alguse saanud kristlik liikumine, mis ütleb,
et usklike jaoks õige raamat on Piibel, et Jumal räägib Piibli kaudu
ja Piibel on raamat, mis säilib igavesti ning sellele ei või midagi
lisada ega midagi ära võtta.
See on fundamentalismi tõeline määratlus!
Need, kes usuvad Piiblit, on kõik fundamentalistid selle sõna esialgse
tähenduse kohaselt.
Leidsin ajakirjandusest veel selliseid sõnu nagu "sallimatu".
See on tänapäeval põhisõna, kas pole tõsi?
Kes tahab olla sallimatu? Mitte keegi.
Siin on see, et Piibel ei tunne sellist sõna nagu sallimatus.
Seal ei ole sellist sõna!
Seal räägitakse armastusest.
Olete märganud, et siin ei räägita armastusest, räägitakse ainult
sallimatusest, mis tähendab seda, et tänapäeval tuleb kõik heaks kiita.
Kui sa heaks ei kiida, siis sa oled automaatselt sallimatu ja igaüks
mõtleb, et kohutav, ma ei taha selline olla, tahan olla vabameelne
ja armastan ja austan kõiki inimesi, nagu kristlane tegelikult teeb.
Öeldes kristlasele, et sa oled sallimatu fundamentalist, öeldakse
kristlasele, et sa oled armastusetu, julm, vanaaegne,äärmuslik terrorist.
Kristlase tegelik määratlus on see, et tema väärtushinnangutes on
kõige tähtsamal kohal armastus.
Ligimesearmastus, armastus homode vastu, armastus Jumala vastu!
Kogu Jumala olemus ja kõige lähtepunkt on armastus.
Kui juba usus olev kristlane vestleb tavalise uskmatuga armastusest
ja sallimatusest, räägitakse kahest täiesti erinevast asjast.
Kui me kasutaksime sõna sallimatus, siis Piiblis oleks see sama,
mis armastuse kohta öeldakse - armastusel on piirid.
Piibel asetab armastusele selged piirid, see on seadus, mis tuleb
armastusse ja praegusel hetkel püütakse seda käsku ümber lükata.
Võite kujutleda, milleni see viib.
Keegi ütles, et viis aastat tagasi oleks võinud naljatades öelda, et
varsti nõuavad ka pedofiilid sallivuse nime all endale vabadusi.
See on juba juhtunud.
Selle kohta on juba raamat kirjutatud.
See küll korjati turult ära praegu, aga see raamat õpetab armastama
lapsi "seadusekohaselt", et pedofiiliaga vahele ei jäädaks.
Kui mingi piir ära võetakse selle vahel, mida võib ja mida mitte,
siis me satume anarhiasse ja me teame, kuhu see viib.
Me oleme juba nüüd anarhismiajas.
Jumala armastusel on alati piirid, need kaitsevad inimest.
Jumal on loonud inimese oma näo järgi ja sellel on teatud eesmärk.
Fundamentalist on tänapäeva keeles kohut mõistev.
Mida sellega mõeldakse - kohe kui kasutad Piiblit ja loed siit midagi
või ütled midagi, sulle öeldakse, et sa mõistad kohut.
Mida see tähendab?
See tähendab minu kõrvus vähemalt seda, et Jumal on kohut mõistev.
Aga teate, mis? Täpselt nii ongi.
Ükski inimene ei tohi kohut mõista.
Me võime kasutada Jumala Sõna, kuna Jumal on meile selle andnud,
aga ükski inimene ei pääse sellest, et kohus on tegelikult olemas.
Me ei või kasutada Sõna, et kohut mõista, võime öelda vaid,
et Piibel ütleb seda ja seda nendes kohtades.
Meil pole õigust ega luba kellegi üle kohut mõista.
See on Jumala asi.
Aga kurb küll, suurem osa inimestest ei mõista, et on tulemas kohtupäev.
Siis saame kristlastena öelda, et saab näha, kuidas sellega on.
Kohtumõistmise all mõeldakse, et keegi on hülgav, karm või halvustav,
aga meil pole selleks õigust.
Tuleb möönda, et kahjuks kristlastest paljud on natuke halvad kristlased.
Me oleme iseendast jätnud pildi, et meie hulgas on kohtumõistmist,
halva rääkimist, tagarääkimist - selles mõttes võib öelda, et
inimestel on täiesti õigus, kui nad meid sellisena näevad.
Me ei saa teha nii, et kui me neid asju räägime, asetame ennast
kõrgemale ja ütleme: meie, kes me tõde teame, me räägime teile.
Me oleme kõik samas paadis ja ehkki me räägime Piibli sõnu ja
Piiblist ja meid ühendab usk ühisesse Jumalasse ja muud,
ei tee see meid teistest paremaks!
Aga maailm kuuleb seda nii, kui me räägime mingi Piibli tõega.
Piibel on neile nagu kohtuotsuseks, see pole meie probleem kui me
tegelikult südames ei mõista kohut.
Sõna mõistab selle inimese üle kohut, me ei saa selle eest vastutada.
See, mis paistab sel hetkel kadunud olevat meil fundamentalistidel -
kasutan nüüd teadlikult seda sõna kuna usun Piiblit - ka meil,
fundamentalistidel, on õigus oma arvamusele!
Hakkab tunduma, et kõigil teistel võib olla arvamus, aga meil mitte.
Meil on õigus oma arvamusele.
Tegelikult ma arvan, et praegu on meil selleks kohustus.
Kui me ei tule kapist välja, siis pole mingit vastasjõudu.
Pole midagi, millega võiks samastuda või millest võiks saada tuge.
Meil tuleb julgelt tulla esile, julgeda olla need, kes me oleme
ja pidada meeles, et meil pole häda, oleme Võitja poolel!
Me ei tee seda teisi halvustades, vaid see peaks lähtuma armastusest.
Üks sekulaarsel poolel kasutatud minu arvates uskumatud väljendid
on homovihkaja ja rassirõhuja jms.
Siis apelleeritakse sellele, et homoks või lesbiks sünnitakse.
Endiselt otsin sellist teaduslikku uurimust, kus nii öeldakse.
Pole leidnud mitte ainsatki.
Selle asemel teatakse mitmeid, mitmeid uurimusi, kus öeldakse, et
noortel tuleb selline bi-periood ja nad otsivad selles iseennast ja
nad on altid mõjutustele, rääkimata avalikust arvamusest jms,
mis juhivad seda üsna palju.
On olnud selliseid uurimusi, kus noorena end lesbiks pidanud naine
märkab hilisemas eas, et pole kunagi seda olnudki.
Tahan öelda, et see küsimus on ka teadusele veel ebaselge, neil on
väga vähe tegelikke fakte, me ei saa mingil juhul toetuda teadusele
ja öelda, et selle kohaselt inimene on selline või selline.
Või et keegi oleks sünnipäraselt selline.
Me teame, et geenid mõjutavad, ümbrus mõjutab, kasvatus mõjutab,
aga kellelgi pole selles asjas tõde.
Meie, usklike, tõde on selles, mida Jumal ütleb Piiblis, et Ta lõi
inimese oma näo järgi meheks ja naiseks, oma näo järgi, oma rõõmuks!
See on ainuke tõsiasi, millele mina saan toetuda, kuna ehkki ma usun
teadust, usun ma, et Jumal on loonud teaduse.
Jumal on kõrgemal kui teadus.
Aiko Hormann, kes on teadusenaine pealaest jalatallani, ütles, et
teadus jõuab Piiblile järele ehk teadus on kooskõlas Piibliga.
Nagu üks teadlane ütles: kõik Piibli ennustused on täide läinud.
Kui seda hakata uurima selle kandi pealt.
Me võime soovida, et keegi, kes tahab teada tõde, võiks küsida
enne kui kohut mõistab.
Võiks küsida, et kas loeksid Piiblit enne, kui selle üle kohut mõistad.
Küsimus on selles, kas me muudame ennast ja oma mõtteid maailma järgi
või Piibli järgi. Kumb on meile rohkem tõde?
Kas me selles olukorras sirutume selle poole, mida enamus ütleb?
Kas kirik on enamuse kirik?
Jeesus ja ka paljud teised räägivad Piiblis väravast, mis on üsna kitsas.
Tee on küll sirge, inimesed teevad selle käänuliseks, aga see pole
mingi lihtne tee.
Kahjuks teatakse, et Piibli jutud lähevad täide, erinevalt sellest,
mida üks kirikuisa ütles, et see on täis toredaid muinasjutte.
Seal on selles mõttes "teaduslikke" andmeid, et kui kõik see, mis seal
on kirjutatud, on senini täide läinud, läheb ka viimne kohus täide.
See raamat tunnistab ise enda eest.
See on siis teadus, ehkki tagantjärgi on seda raske tõestada.
Homofoobia on tohutu sõna valesti kasutamine.
Spetsialistina tean, et foobia üldse on haiguse vorm ja on üsna julm
nende suhtes, kellel tõesti on foobiaid, kasutada väga pinnapealselt
ja eri seostes sõna "homofoobia", kuna see on raske hirmuseisund.
Seda terminit kasutatakse,mõistmata, et küsimus pole milleski sellises.
Teisi nimetusi, mida leidsin, on segane, sallimatud saatanad,
nn usklikud sallimatud, vagatsejad. Ülemaailmse homobuumi paljastajaid
on kutsutud skisofreenikuteks, kapihomodeks, haletsusväärseteks
argpüksideks ja muuks.
Rääkisin homo- ja lesbisõpradega, kes on nüüd kristlased ja nad on
öelnud, et nende jutt ei jõua kuhugi.
See on kummaline tänapäeva meedia maailmas, et kui sa tahad tuua esile,
et sellises olukorras võib terveneda ja paraneda ja leida oma seksuaalse
identiteedi ja iseenda, siis pannakse su suu kinni ja sa ei saa seda teha.
Su artikleid ega raamatuid ei avaldata ja kui sa esitad seda
kuskil, saad agressiivse rünnaku osaliseks, rääkis üks tervenenu.
Me ei või selles olukorras muud kui elada tõeks roomlaste kirja 12:2:
"Ärge saage selle maailma sarnaseks, vaid muutuge teiseks oma meele
uuendamise teel".
Piibli uskumist ja selle lugemist on sekulaarsetes ringkondades
väga raske seletada, kuna Piiblist võib aru saada ainult vaimus.
Püha Vaim oli Piiblit kirjutamas.
Sa võid lugeda seda mõistusega ja küllastuda kõigist neist nö lugudest.
Ma loen Piiblit nii, et ma palun, et Püha Vaim, kes on selle kirjutanud,
avaks selle mulle!
Tuleb öelda, et isegi peale kümneid aastaid ma üllatun.
Meeletu raamat, alati tuleb midagi uut, alati mõistan mingit salmi
uues valguses.
See pole mingis võttes veniv ega rumal raamat.
Usklikud teadusemehed ja - naised, imetlevad selle tarkust.
Seda ei suuda miski ega keegi võita.
Seda võib jätkata lõputult.
Palvetame veel lõpuks, et Jumal hakkaks seda asja kirgastama
nii meile kui kogu rahvale.
Issand, me täname Piibli eest, täname Sinu Sõna eest ja selle eest,
et me võime jääda selle juurde ja juurduda Kristuses. Anna meile
oma Püha Vaimu kaudu janu tõe ja vabaduse järgi, lase meil oma Püha
Vaimu kaudu õppida lugema seda raamatut nii, et me tõlgendame ja
mõistame seda õigesti. Praegune hetk ja aeg väidab, et pole olemas
tõde ega õpetust, pole olemas midagi, mis oleks kõigile sama.
Issand, Sinu Sõna on seda ja seepärast palun, et neist arvukatest
tõlgendustest hoolimata see punane niit Piiblis, see armastuse sõnum
kirgastuks kõigile, kes seda loevad. Palun seda Jeesuse nimel, aamen!
Tõlge: Ülle Kapanen