PEOPESAL
Tere tulemast, head vaatajad, saatesse "Peopesal"!
Täna tahan rääkida teile teemal "Ainult Jeesus".
Tere tulemast ka kõik siinolijad!
Vaatame, mida Issand meile täna annab.
Palvetame esmalt koos.
Kõigeväeline Isa, Poeg ja Püha Vaim, me ülistame Sind ja austame Sind
ja mõistame, meil on ainult üks Jeesus, üks Jumal.
Palun, et Sina ise, Püha Vaim, tuled kirgastama Jeesuse nime,
Teda kirgastama, õpetama ja lohutama,
jagama ja tervendama ning aitama tões püsida.
Puhasta, Püha Vaim, mind oma kanaliks,
nii, et räägin ainult neid asju, mis tulevad Jumala südamest.
Õnnista igat stuudios olijat, õnnista igat vaatajat!
Issand, juhi meid sõnades, mõtetes ja tegudes!
Tänu, et oled meiega, aamen!
Tuli meelde üks sõber, kes küsis sellise vanaaegse küsimuse,
mida ma pole enam ammu kuulnud.
Ta küsis: "Mis see usule tulemine on ja kuidas see toimub?"
Selgus, et ta ei teadnud põhiasju ja ta täiesti siiralt tahtis teada,
mida usuletulemine tähendab.
Rääkisime temaga Jeesusest,
et usuletulemine on see, kui laseme Jeesusel tulla oma ellu
ja nagu meie ütleme - võtame Ta vastu.
Kui Jeesus koputab ukse taga, lähme ja teeme Talle ukse lahti.
Kui tuleb otsimise aeg,
siis võib öelda Jeesusele, et Ta on teretulnud.
Palvetada öeldes,
et ma võtan Sind, Jeesus, vastu oma elu Issandaks.
Ta küsis, kas sellest piisab elu lõpuni.
Olen kuulnud, et paljud ütlevad, et piisab.
See ei ole piisav!
Usuletulek ja uuestisünd ei ole ühekordne sündmus,
mis meid pelgalt sündmusena Taevasse viib.
See toob meid Kristuse juurde ja algab uus periood.
Meis algab periood, mil võtame vastu Jeesuse poolt
meile valmistatud pääste, lunastuse ning uuestisünni.
See pole automaatne ega tähenda, et ma võiksin elada nagu siga rukkis
peale seda, kui ma olen lugenud õige palve
ja lubanud Jeesuse oma ellu!
Ma ju olen nüüd usklik ja pääsen Taevasse.
Ka see pole harv tänapäeval.
Üks teine inimene ütles, et nii see käib.
Aga kustkohast su usk välja paistab?
Noh, kõik on armastatud ja me saame kõik andeks.
See ei ole nii lihtne!
Kui me palume Jeesuse oma ellu ja anname Talle valitsemise oma elus,
siis see tähendab, et me ütleme: "Ainult Jeesus."
See tähendab, et meie hing hakkab üha enam
vaimu juhtimisel pöörduma Kristuse mõtete poole.
Vähehaaval, kui vaim hakkab meid uuendama ja juhtima ja ravima,
seda enam on meis Kristust.
Mida enam on meis Kristust, seda enam me juurdume Temasse
ja seda võõramaks muutub meile maailm.
Kui me oleme veel maailmas,
on meil maailma kombed ja mõtted ja kõik muu.
Seepärast me vajame igapäevast uuestisündi ülevalt.
See pole mingi ühekordne sündmus, vaid igapäevane.
Igal hommikul, igal hetkel peame valima, kas elu või surma.
Igal hommikul me peame ütlema:
"Tule, Jeesus, luba mul uuesti sündida ülevalt
ja puhasta mind, tahan vastu võtta, mida tahad mulle anda."
Kui Jeesus ristil meid lepitas, oli see ühekordne ja lõplik tegu.
Meie hing ei uuene ega puhastu ühe korraga,
on vaja eluaegset teekonda,
et hakata mõistma Jumala mõtteid ja tahet.
Mõistate, et kui teie isiksus ühe ööga muutuks Jeesuse sarnaseks,
seda ei kannataks ükski inimene välja.
Vähehaaval jõutakse mõistmiseni, pattude andekspalumise ja -saamiseni
võitlemise kaudu.
Piibel räägib palju võitlemisest.
Võitlemine on just see, mida võime Piiblist lugeda
ja jüngridki tundsid, et sinna juurde käib ahastus, raskused.
Neist hoolimata või nende tõttu me polegi enam sõltuvad,
vaid pöörame pilgu Temale, kellelt tuleb abi, kes on kõige keskpunkt.
Üks valik on algus sellele teele, kuhu Jeesus meid kutsub.
See teekond võib olla ka see, et meie hing - tahe, tunded ja mõistus,
inimene meis või vana Aadam, hingeline pool või lihalik pool -
ükskõik, mis sõna me kasutame,
seda poolt hakkab vaim kutsuma ja vormima,
tugevdama oma ligiolu.
Sedamööda, kuidas me anname selleks loa.
See, kui palju meie elus on Jeesust, sõltub sellest, kui palju me tahame.
Kui palju me anname Talle ruumi oma valikutega?
Kui palju veedame aega koos Temaga?
Kellegi tundmine pole automaatne,
selleks on vaja tutvuda, Sõna lugeda, palvetada ja tunda.
Me ei õpi kedagi tundma hetkega - nüüd me teame temast kõike!
Piibel ütleb, et nüüd me näeme otsekui peeglist,
vähehaaval üha rohkem.
Alles Taevas me näeme kogu tõde.
See on väga huvitav teekond, mille jooksul kasvame Jeesuse poole,
Jeesuse sarnasusse ja ennekõike juurdume Temasse.
Teekonna mõte on vabastada meid inimeste orjusest
ja saada vabatahtlikeks Jumala sulasteks - selles on suur vahe.
Inimeste orjus on see,
et kuni meid aheldavad teiste ütlemised ja mõtted,
seni, kuni need lähevad mööda Piiblisõnast, oleme veel seotud.
Me oleme veel langenud seisus, oleme kaasinimesest sõltuvuses,
me pole veel täiuslikult vabad.
Täiuslikult vaba inimene pole vastutustundetu.
Meile tuleb ehk kohe meelde, et vaba ja vastutustundetu.
Ei, see on vastupidi!
Inimene, kelle Jumal on vabastanud kõigest orjusest
ja kes ei nõustu olema kellegi ori, märkab, et ta on täiesti vaba.
Ta ei karda enam inimeste arvamusi, tal pole vaja pugeda inimestele,
tal pole vaja hankida au või mainet - sellist, mida ta peab tühiseks.
Palju tähtsamaks muutub see, mis tuleb asemele.
Asemele tuleb püsiv rõõm ja rahu.
See on selline armastus, mis püsib meis, ehkki olud muutuvad.
Kui me pole veel täielikult Kristuses, määrab maailma rütm me hinge rütmi,
nii et see on vahel endast väljas, vahel hektilises võistluses,
kuidas kunagi, tegutsedes maailma vaimu järgi.
Kui inimene on Kristuses, siis ta küll on maailmas,
kuid ei ela enam maailma reeglite järgi.
Ta läheb tööle ja joob kohvi, nagu teisedki kohvipausil,
aga tema sees on rahu.
Ta pole eraldatuses, vaid nagu kaitse all,
Jumala õnnistuses, Jumala soosingus.
See, mis ümberringi toimub, ei vii teda endast välja,
see ei võta tema jõudu ja ta peab vastu, kui on kiire,
kui tuleb haigus või probleemid.
Kuna ta elab seisundis, kus ta võib öelda:
"Mitte enam mina, vaid Kristus minus."
Tema annab mulle kõik selle, mida ma vajan, kõik, mis on tähtis.
Ma olen päriselt elus märganud,
et vahel Jumal annab ööpäeva sisse rohkem tunde,
kui seal tegelikult on.
Kui jõuad ära teha midagi, mis inimlikult vaadates tundub võimatuna.
Jumala maailmas see ongi äkki võimalik!
Või kui me hirmust hoolimata
lähme täitma ülesannet, mis meile on antud.
Ühtäkki ma märkan, et ma ei kardagi.
Jumala vägi aitab ja täidab mind.
Ükskõik mis see on, kui me oleme kuulekad,
Jumal õnnistab kuulekust,
me ei anna maad hinge hirmule ja ahastusele oma elus.
Me tegutseme neist hoolimata ja mida enam me julgeme tegutseda,
seda tugevamalt me tunneme Jumala ligiolu.
See on täiesti selge.
Kuna siis tegutseb Tema meis, siis on Tema meis.
Aga kui me tegutseme hinges, mis on Jumala Sõna vastane,
siis on asjatu imestada, et miks ma ei tunne Jumala ligiolu
või miks mind on jäetud üksi selles rahutuses.
Meid on kutsutud vabadusse.
Omal ajal ootasid juudid ja ootavad ikka rahuvürsti Galileast.
Tuli galilealane puusepp ja tuli ka rahuvürst,
kuid ei tulnud sellist valitsejat, nagu oodati.
Kui ma mõtlen selle peale,
milline Jeesus tegelikult oli ja on juutide meelest -
kannatav teenija.
Täiesti imeline Jumala roll - olla teenija ja taluda kannatusi!
Kui mõelda, milline Jeesus Piibli järgi oli,
kuidas elas, mida tähtsustas ning keda Ta tuli aitama -
ahastuses olevaid, kannatavaid, masendunuid ning kõiki muid.
See välistab minu arvates igasuguse käsumeelsuse ja religioossuse,
kus saadakse õigeks oma jõust.
See pole kuidagi võimalik.
Või kui hakatakse sooritades olema "head" kristlased.
See on nii valelik, kui veel saab olla,
õige kristlane on vaevatud inimene, kes surmani peab otsima Kristust,
kes ta peale halastab.
Kui seda mõistame, mõistame seda tohutut armastust,
mis Jeesuse igiolus on.
Esimeses osas rääkisin Iisraelist.
Iga kord kui käin Tiberia järve ääres,
saab mulle elavaks koht, kus Jeesus kohtas Peetrust
peale ülestõusmist.
Jeesus valmistas talle õhtusöögi ja küsis Peetruselt peale seda,
kui Peetrus oli Teda petnud: "Kas sa armastad mind?"
Minu arvates see on tohutu koht, kui mõistame selle sisu -
Jeesuse armastus, samal ajal kui see on aus ja otsene,
ei kummarda pilte ega muud,
siis Jeesus meeletult armastab inimest.
Me ei mõista seda, et Ta andis elu meie eest.
Need näited saavad veel lähedasemaks,
kui mõtleme, et meie sõber teeks midagi,
hülgaks meid sedasi - kas saaksime teha, nagu Jeesus tegi?
Jeesus ei süüdistanud kunagi kedagi, kui mõtleme nende patuste peale.
Ta ütles: "Mine ja ära tee enam pattu."
Ta ei hakanud pidama tohutuid jutlusi
või ütlema: "Mine koju ja loe Meie Isa palvet 15 korda,
siis vaatame." Ei midagi sellist.
Ta ütles ainult: "Mine!"
Esmalt ta küsis, mis sa tahad, et Ma sulle teeks.
See tähendab Jeesust, kes alati, igal hetkel on valmis aitama
ja armastama, toetama ning ravima sel hetkel,
kui astume Tema palge ette, kui me oleme ausad ja püsime tões.
Meil pole vaja mingeid kunsttükke ega tseremoniaalselt võltsi ülistust.
Ma ei räägi ülistuse vastu, vaid selle vastu,
et õhutame tundeid üles ja alles siis nagu läheneme Jeesusele.
Ma olen ka varem öelnud, et meie suhe Jeesusega
on sama sügav ja hea, kui see on Temaga isiklikult,
mitte vaid Muutmise mäel, vaid kahekesi.
Olen märkinud üles mõned viisid, kuidas ma näen Jeesust.
Ma näen, et Ta peab olema meie elu keskpunkt.
Praktiliselt tähendab see seda, et kui mul on mingi hirm,
ahastus või midagi muud, siis me jääme inimlikult seda kordama:
"Oh, mis ometi saab!"
Siis ma olen juba ebausus, kui ma hakkan seda ketrama.
Siis ma pean oma pea kohe pöörama Kristuse poole ja ütlema,
et see on mulle inimlikult võimatu, aita, ma tulen Sinu risti juurde!
Sulle on kõik võimalik selles olukorras, kus ma näen vaid sünget musta seina
või pikka-pikka kõrbeteekonda.
Siis ma valin loota Tema peale, ehkki mu tunded räägivad midagi muud.
Jeesus on meie identiteedi eeskuju.
Jeesus oli täiuslik inimene
ja meid on kutsutud saama täiuslikeks, nagu Tema oli.
See pole seni võimalik,
kuni meis on pattu, mis elab meis seni, kuni kurjus on veel maa peal.
Mõte on tulla patu seest ja kasvada, areneda pühadusse,
kuhu meid on kutsutud.
Me oleme pühad, kuna Ta on meid vabastanud
ja päästnud kogu patust, Ta on meid lepitanud iseendaga.
Loen Jesaja 53. ptk,
mis kirjeldab hästi võltsi ettekujutise kõrval seda,
mida Piibel ütleb Jeesuse kohta:
"Ta oli põlatud ja inimestest hüljatud, valude mees ja haigustega tuttav,
niisugune, kelle pealt silmnägu ära pööratakse:
ta oli põlatud ja me ei hoolinud temast!
Tõepoolest võttis ta enese peale meie haigused ja kandis meie valusid!"
See kirjeldab seda, kui Jeesus on ristil,
Pean tunnistama, et ma ei julgenud ise Jeesuse filmi
vägivalla pärast kaua vaadata, kuna arvasin, et sellel on põhirõhk filmis.
Kui te pole vaadanud, siis seda tasub siiski vaadata.
See on tehtud sedasi, et seda nähes tõesti mõistad paremini,
mitte täiesti, aga pisut enam seda, mida Jeesus meie jaoks tegi.
See on midagi, mis minus äratas tohutu armastuse Tema vastu.
See kõik, mis Ta on teinud, ei saa kunagi mulle täiesti selgeks.
See on palju-palju rohkem kui see, milleni minu pisike armastus võiks
kunagi üldse küündida.
Teema "Ainult Jeesus" lõpuks tahan veel öelda,
et olen ise mures nähtuse pärast, mis meil on kogudustes ja kirikus.
Meile on toodud kristluse nimel üha enam ja enam
okultistlikke ja new age'ilikke ja gnostilisi õpetusi,
ilma, et keegi ütleks midagi.
Olukord on kas nii murettekitav, et inimesed isegi ei näe neid eksitusi
või kas nad kardavad, et keegi midagi ei ütle.
See on väga halb.
Kiri efeslastele 5:11 tuletab meelde:
"Ärgu teil olgu tegemist pimeduse viljatumate tegudega,
vaid mõistke need pigemini hukka!"
Salmid 15-16:
"Siis vaadake hästi, kuidas te elate, mitte kui rumalad, vaid kui targad,
pidades aega kalliks, sest päevad on kurjad!"
Kurja ajaga on seotud palju asju, mis viivad meid tõesti valele teele.
Hiljuti näiteks helistati ja öeldi, et kogudus alustab reiki õpetusega.
Reiki on kõikide maailma energiate kutsumine inimese peale,
arusaam, et universumis on igasugust energiat,
mis kõik on jumalik ja me võime seda paluda üksteise üle.
Enneagram on levimas Soomes eri kogudustes ja ühendustes, isegi nii,
et osad enneagrami õpetajad peavad end täiesti kristlikeks.
Nagu üks ütles, et selle tulemused on head.
Või nagu Tuomas Ühingus kaastegev enneagrami õpetaja ütles,
et kas pole ükskõik, kas jutt käib Buddhast või Jeesusest,
kui tulemused on head.
Näiteks on enneagrami otsest okultismi,
samu elemente kui astroloogias.
See on täiesti okultistlik, kus pole mingit esiisade tarkust,
see on välja töötatud 1950 - 1960. aastatel.
See eksitab praegusel ajal kristlasi, kuna kristlased ei uuri selle tausta.
Tõesti hoiatan kõiki selliste õpetuste eest!
Nagu gnostitsism ja eduteoloogia on Soomes pead tõstmas.
Ütlen, et oleme teel uuspaganlusse, kus on raske olla tunnistav kristlane.
Kui oled tunnistav kristlane, tehakse sinust fundamentalist.
Kui oled fundamentalist, siis kitsarinnaline,
kes on käsumeelne ega tea midagi armastusest,
pole salliv ehk tolerantne.
See kõik viitab sellele, et kui meil pole õpetust
ja me ei tunne Piiblit,
siis vähehaaval inimesed eksivad ja hakkavad pidama tõeks midagi,
mis pole Piiblile vastav.
Selle õigustuseks ei piisa sellest,
et see tundub nii hea ja ma olen sellest abi saanud.
Mul on sõber, kes on täiesti new age'i sees, ta teeb joogat,
reiki teraapiat, astroloogiat ja sakraalmassaaži.
Ta ütleb, et need aitavad teda tohutult,
et ta on nagu uus inimene, kui ta käib teraapias.
Kas ma nimetan teda kristlaseks?
Paljud nimetavad end kristlaseks, ehkki teevad seda kõike salaja.
Seepärast ma palun meile kõigile ühiseks palveks ja kogu Soomele,
et see eksitus, mis nüüd üritab tulla siia maale
ja vähehaaval sirutab oma haardeid kõikjale,
et me Jeesuse nimel, seome sellised asjad ja palume,
et Tema tooks meile kogu tõe ja valguse!
Siin pole midagi karta, me peame sellises olukorras
aitama inimestel näha, mis on tõde.
See võib kõlada julmalt, karmilt ja pahasti, aga ütlen,
et uurige ise, mida Sõna ütleb.
Ei tohi uskuda seda, mida inimese ütlevad,
vaid seda, mida Jumal ütleb.
Palume lõpuks, et Tema ise juhataks meid,
et me mõistaksime neid asju.
Issand, Sina, kes oled tõe Jumal, ma palvetan ja palun seda,
et me oma elus ja meie koguduste elus,
kogu kirikuelus, tuleks selline läbimurre,
kus Issand, taaskord tõstetaks Sinu nimi ausse
ja kõik õpetused, kus öeldakse, et kõik õpetused on võrdsed
või kus öeldakse, et meist kõigist võivad saada jumalad
nagu enneagram õpetab, kaotaks!
Issand, et selle õpetuse taust saaks ilmsiks
ja me lõikame läbi kõik sellised valed, Jeesuse nimel ja veres.
Me kuulutame, Jeesus, Sinu Sõna, Piibli Sõna ja usume seda,
et see tõde pole sugugi murdunud ega vähenenud
või oleks kuidagi vanaaegne. Tõde ei muutu kunagi vanaaegseks
ja Sa oled ise oma raamatus öelnud, et ükski täht ei kao sealt enne,
kui kõik on täide läinud. Oma raamatus räägid rahvast,
kes eksleb pimeduses ja ainult suuga tunnistab Sind.
Hakkab tunduma, et oleme jõudnud sellisesse olukorda.
Issand, ava meie südamed, ava meie meeled, puhasta meie vaim,
et me kummardaksime ainult Sind,
ainult Sind, Jeesus, Isa, Poeg ja Püha Vaim, aamen!
Tõlge: Ülle Kapanen