Tulossa ohjelmassamme: -
Kukaan ei sanonut mitään.
Mietin, oliko hän hengissä, mutta en halunnut kysyä sitä keneltäkään.
KÄÄNNEKOHTA Elämä tarkoituksella
Tervetuloa ohjelmaan! Olen Muyiwa.
Kiitos, että katsot ohjelmaamme.
Vierailethan nettisivuillamme.
Voit tulla siellä osaksi perhettämme klikkaamalla -
''Join the community'' -linkkiä.
Voit lukea hartaustekstin sekä kuukausittaisia päivityksiä.
Kaikki tuo on ilmaista.
Ericillä todettiin syöpä 3-vuotiaana.
Hän eli elämäänsä peläten, että se palaisi.
Hän yritti viedä huomion pois syövästä huvittelemalla.
Sille tuli loppu markkinoiden romahdettua.
Hän oli yksin ja vararikossa.
Minulla todettiin lapsena syöpä.
Kävin kemoterapiassa kaksi vuotta ja sain terveen paperit.
Isäni siskon lapsella nimeltään Shannon todettiin leukemia.
Hän taisteli syöpää vastaan ja sai terveen paperit.
Shannon oli lähes 16-vuotias, ja kävimme lukiota, -
kun äitini sanoitti, että hänen terveydentilansa oli huonontunut.
Hän kuoli 17-vuotiaana.
Hänen hautajaistensa jälkeen päätin alkaa juhlia rankasti.
Luulin, että syöpäni palaisi. Matkustelin ympäri maailmaa.
Halusin sen, mitä maailma sanoi. Vuonna 2008 taloudessa tapahtui -
käänne. Kaikki se, mitä minulla oli, maailma tahtoi takaisin.
Toimin vastuullisen liikemiehen tavoin. Tyhjensin tilini -
ja matkustin Costa Ricaan, jossa rukoilin ensimmäistä kertaa.
Siellä mietin, mitä ihmettä minun pitäisi tehdä.
Kirjoitin sanan ''toivo'' lehtiööni. Vain se tuli mieleeni.
Sanoin Jumalalle, että tarvitsen toivoa ja haluan jakaa sitä.
Tultuani takaisin järjestin keräyksen lasten sairaalalle.
Keräys tuotti 7000 dollaria.
Minä annoin heille sekin.
Hississä ollessani sinne tuli muita, joilla oli arvokkaampi sekki.
Se oli ruokakaupan sekki, joka oli arvoltaan 1,300 000 dollaria.
Laitoin sekin syrjään.
Istuin peliaseman viereen ja pelasin erään pojan kanssa.
Hänen äitinsä tuli ja kysyi, miksi istuin hänen lapsensa kanssa.
Puhuin syövästäni hänelle, ja hän rupesi itkemään.
Myös hänen aviomiehensä itki.
He sanoivat, että minun tarinani toi heille toivoa.
Silloin tiesin, että Jumala oli asettanut minut paikalleni.
Minun piti yhdistää rakentaminen ja kokemus syövän kanssa.
Menin ystävieni kanssa italialaiseen ravintolaan.
Jouduin lainamaan rahaa siihen.
Toinen heistä oli valmistunut juristiksi, ja hän lupasi auttaa.
Jätimme paperit Roc Solid -järjestöä varten, -
joka auttaa syöpä sairaita lapsia, eikä se tavoittele voittoa.
Rakennamme lasten kotien pihalle keinuja ja -
remontoimme heidän makuuhuoneitaan.
Olemme saattaneet loppuun 225 projektia.
Palkitsevinta on, kun lapsi tulee pihalle, -
ja näen toivoa hänen kasvoillaan.
Lapsen sairastuessa syöpään hän ei voi enää leikkiä.
Heidän pitäisi pystyä käyttämään mielikuvitustaan.
Sen sijaan he käyvät kemoterapiassa ja saavat lääkkeitä.
Tuomme leikin kuvioihin mukaan.
Kun he kuvittelevat asioita, he ovat normaali perhe.
Vaikka pystyisimme auttamaan vain vähän, sillä on merkitystä meille.
Kyse ei ole meistä, vaan siitä, että tuomme toivoa -
tosi epätoivoisiin tilanteisiin.
Osoitamme Jeesuksen rakkautta.
Voin tukea heitä näissä kamalissa olosuhteissa.
Syöpä vaikuttaa kaikissa asioissa elämässä.
Saan olla Jeesuksen käsinä ja jalkoina.
Miten mahtava tapa auttaa toisia!
Vierailethan järjestön netti- sivuilla lisätietoja varten.
Eric auttaa lapsia taisteluissa syöpää vastaan.
Seuraavaksi kuulemme työstä, joka löytyi elottomana lammesta.
Hän tuntui kylmältä ja hänen nenästään tuli valkoista ainetta.
Hän ei tulisi selviämään.
Ohjelman katsomisesi ei täydy olla ohi sen loputtua.
Seuraa meitä sosiaalisessa mediassa.
Tervetuloa takaisin! 1-vuotias Naila oli kotona siskojensa kanssa.
Hän meni lammelle, josta hänen siskonsa löysi hänet elottomana.
Naila oli kylmä eikä reagoinut. Katsotaan, mitä hänelle tapahtui.
Paniikissa oleva tyttö soitti hätänumeroon.
Soittaja oli Nailan sisko Destiny.
Hän oli löytänyt pikkusiskonsa lammesta kasvot veteen päin.
Nailan keho oli kylmä, ja hänen suustaan valui valkoista ainetta.
Destiny otti Nailan syliinsä ja juoksi kotiin.
Hän soitti isosiskolleen Chloelle.
Olin shokissa. Yritin puhua poliisille, mutta en pystynyt.
Naila ei hengittänyt eikä häneltä löytynyt pulssia.
Hätäkeskuspäivystäjä ohjeisti heitä antamaan tytölle elvytystä.
''Hän hengittää. Hän juuri ja juuri hengittää.''
Ensihoitajien saavuttua sisarukset soittivat vanhemmilleen.
En tiennyt, mitä olisin tuntenut.
Ajattelin, ettei sellaista voisi tapahtua.
Naila vietiin helikopterilla sairaalaan Floridassa.
Matkan aikana vanhemmat yrittivät käsittää, mitä oli tapahtunut.
Pystyin vain toistelemaan, että Jeesuksen haavojen kautta -
Naila on parantunut. - En tiennyt, miten rukoilla.
Tarvitsin vain Jeesusta.
En tiennyt, mitä sanoa Hänelle tuossa hetkessä.
Naila vietiin sairaalaan. Hän oli tekohengityksessä ja tajuton.
Kun vanhemmat astuivat Nailan huoneeseen, -
hoitohenkilökunta lähti pois huoneesta.
Mietin mielessäni, oliko Naila hengissä, -
mutta en halunnut kysyä sitä keneltäkään.
Pikkutyttöni makasi liikkumatta.
Osa minusta oli epäuskoinen.
Sanoin hänelle, että hän eläisi eikä kuolisi Jeesuksen nimessä.
Halusin uskoa, että Jumala parantaisi pikkutyttöni.
Lääkäri toi uutisia vanhemmille: Nailalla oli ollut aivovamma.
Hän oli koomassa eikä hänen aivoissaan juurikaan ollut toimintaa.
Naila ei tulisi heräämään koomasta.
Jos hän heräisi, hän olisi vegetatiivisessa tilassa.
Hän olisi kuin kuollut.
Rupesin huutamaan: ''Ei.''
Ei niin voi sanoa.
Jumala antoi tyttömme meille.
En halunnut hyväksyä sitä.
Jatkoin vain rukoilemista.
Ystävät, pastorit ja muut perheen- jäsenet täyttivät odotustilan.
He rukoilivat perheelle ihmettä.
Toistelin, että ''Hänen haavainsa kautta te olette paratut''.
Tiesin, kuka voisi auttaa meitä.
Pitäydyin Jumalan Sanassa.
En välittänyt, mitä he sanoivat.
Illalla äiti oli Nailan huoneessa hoitohenkilökunnan kanssa.
Naila Jade hypähti. Hänen kehonsa nytkähti.
Jumala viestitti meille, että Naila tulisi parantumaan.
Lääkäreiden mielestä kyse saattoi olla vain hermojen reagoimisesta.
Liikkuminen jatkui, ja epäiltiin, että tytöllä oli kohtauksia.
Hänen olotilaansa seurattiin yön ajan ja hän sai lääkkeitä.
Seuraavana päivänä ei esiintynyt kohtauksia ja Nailan keho liikkui.
Silloin minua rupesi naurattamaan.
Jumala on niin mahtava. Hän näytti meille, ettei Nailalla ollut hätää.
Yksi lääkäreistä oli samaa mieltä.
Lääkärin mielestä se oli ihme.
Tyttömme liikkuminen oli ihme.
Myöhemmin samana päivänä Hänen keuhkonsa ja sydän toimivat omillaan.
Hänet irrotettiin hengityskoneesta ja sitten hän heräsi.
Rakas tyttäreni Naila oli kaksi päivää sitten -
melkein kuollut.
Hän oli eloton, mutta mikään lääke ei estänyt häntä rupeamasta liikkumaan.
Hän oli valmis nousemaan ylös.
Nailalla ei ollut aivovauriota.
Neljä päivää sen jälkeen, kun hän oli lähellä kuolemaa -
Naila sai luvan mennä kotiin.
Olin ilosta suunniltani. Se oli elämäni onnellisimpia hetkiä.
Nailassa ei näy tapahtuneesta mitään merkkejä.
Perhe koki, miten hyvä ja armollinen Jumala on.
Ennen epäilin Jumalaa, mutta tapahtuneen jälkeen en enää epäile, -
etteikö Jumala olisi olemassa.
Palvelemme elävää Jumalaa.
Odotamme innolla, mitä Jumala tekee Nailan loppuelämän aikana.
Kiitos Jeesus.
Jumala vastaa suuriin rukouksiin.
Nailan esimerkki osoittaa, että Jumala tekee mahdottomia.
Lähetä viesti ruudussa näkyvään numeroon, jos tarvitset rukousta.
Tauon jälkeen kuulemme naisesta, joka yritti todistaa arvonsa.
Halusin tuntea itseni tärkeäksi.
Jos minulla ei ollut saavutuksia, en tuntenut itseäni arvokkaaksi.
Moni löytää itsensä tilanteista, joita he eivät olisi halunneet.
On olemassa ulospääsy.
''Sillä Herra on Henki, ja missä Herran Henki on, siinä on vapaus.''
2. Kor. 3:17
Carla oli suorittaja, joka määritti itsensä saavutusten kautta.
Hän sai unelmatyön New Yorkissa.
Päivisin hän oli menestyvä ammattilainen ja öisin hän juhli paljon.
Syntymäpäivänään hän oli umpihumalassa.
Hän kuuli elämää muuttavan äänen.
Olen Carla Pratico, ja Jeesus pelasti minut baarissa.
Olen aina halunnut, että minut hyväksytään ja minua rakastetaan.
Olen aina ollut hyvä koulussa. Menin yliopistoon opiskelemaan.
Liityin varmaankin viiteentoista kunniayhdistykseen.
Halusin tuntea itseni tärkeäksi.
Uskoin valheeseen, että jos en ollut suorittaja, en ollut arvokas.
Etsin kaikenlaisia mahdollisuuksia tunteakseni itseni tärkeäksi.
Jäin koukkuun suorittamiseen.
Kasvoin kristillisessä kodissa. Tiesin Jeesuksesta jonkin verran.
Luulin, ettei Hän välitä minusta.
Valmistumiseni jälkeen sain unelmieni harjoittelupaikan.
Muutin New Yorkiin, jossa työskentelin johdon konsulttina.
Yöelämä astui mukaan kuvioon.
Juhlin, join alkoholia ja käyttäydyin haureellisesti.
Aamulla kävin unelmieni työssä ja yöllä juhlin neljään asti.
Tienasin paljon rahaa. Olin kuuluisuuksien ympäröimä.
Mietin, kuka olin ja mitä tein siellä 22-vuotiaana.
Rikkaat miehet maksoivat siitä, jotta pääsin hienoihin pakkoihin.
Sisäänpääsy oli tosi kallista.
Niissä pystyi helposti kuluttamaan viisi- tai kymmenentuhatta dollaria.
Join useasti viikon aikana niin, että sammuin.
Se auttoi pakenemaan hylkäämisenkipuani, -
ja en tuntenut olevani arvokas ja rakastettu.
Pakenin kipua alkoholilla.
Haureudella yritin vakuuttaa itseni, että olin rakastettu.
Jos joku vei minut kotiinsa, tunsin olevani rakastettu.
Aamulla he eivät edes muistaneet nimeäni.
Tein työtä päivällä ja öisin juhlin. Syntymäpäiväni lähestyi.
Kutsuin baarikavereitani syntymäpäivilleni.
Vain yksi henkilö tuli paikalle.
Kun hän lähti, menin baariin.
Ajattelin, että lähtisin jonkun kanssa hänen kotiinsa.
Puhuin jollekin miehelle, ja olin humalassa vodkalimusta.
Kuulin äänen, joka sanoi, ettei se ollut elämäni.
Kuultuani nuo sanat tiesin niiden olevan totta.
Ihan kuin joku olisi laittanut valot päälle tuossa baarissa.
Tiesin, että minun piti lähteä sieltä pois heti.
Minun piti lähteä etsimään sitä, mikä oli elämäni.
Laitoin heti juomani pois.
Tuo mies yritti yhä puhua kanssani, mutta lähdin pois baarista.
Nousin taksin kyytiin, jossa oli mies ja nainen.
He veivät minut kotiin.
Nainen sanoi aviomiehelleen: ''Eikö Jumala tiedä sitä?''
Kuulin vain muutaman sanan, joista yksi oli Jumala.
Tunnistin heti, että baarissa kuulemani ääni oli Jumala.
Kysyin taksin ikkunasta, uskoivatko he Jumalaan.
He julistivat evankeliumia minulle.
He kertoivat minulle, että Jeesus rakastaa minua paljon, -
ja Hän oli kuollut puolestani. Olin kuullut sen aikaisemminkin, -
mutta nyt tunsin, että se oli vain minua varten.
Hän auttoi pääsemään pois siitä sotkusta, jossa olin.
Se oli vain minua varten.
Puhuessani heille rupesin heti tekemään parannusta synneistäni.
Tuona yönä kaikki muuttui.
Rupesin etsimään sitä, mikä oli oikea elämäni.
Rupesin etsimään Jumalaa.
Jos Jumala pystyi puhumaan baarissa Manhattanilla, -
mitä muuta Hän oli?
Menin seurakuntaan, ja pastori vei minut eteen.
Hän laski käden päälleni, ja tunsin saman tien tulen kehossani.
Rupesin puhumaan kielellä, jota en ymmärtänyt.
Se ei ollut oman voimani tulosta.
Se oli sopusoinnussa Jumalan kanssa vaeltamisen kanssa.
Vapauduin heti kiroilusta. En ole enää juonut alkoholia.
Lopetin haureuden harjoittamisen.
En enää halua tehdä niin.
Haluan rukoilla toisten puolesta.
Haluan, että New York tuntee Hänet.
Jumala ei koskaan pyytänyt, että ansaitsisin Hänen rakkautensa.
Kyse ei ole ollut suorittamisesta.
Kun uskomme, että Jumala rakastaa meitä, -
ja olemme Hänen rakkautensa kohteita, alamme tehdä asioita, -
jotka ovat Hänen sydämensä mukaisia.
Maailman rauhan ja Jeesuksen antaman rauhan välillä on ero.
Se on suurimpia lahjoja, joita Hän on antanut minulle pelastuksessa.
Raha ei voi antaa samanlaista rakkautta kuin Jeesuksen rakkaus.
Sitä ei löydä pullon pohjalta.
Jumalan puhe baarissa, Manhattanilla muutti Carlan elämän.
Hänen kuultua sanat ''tämä ei ole elämäsi'' ja saatuaan tietää, -
mitä Jeesus ajatteli hänestä, -
Carla löysi todellisen rauhan.
''Rauhan minä jätän teille: minun rauhani - sen minä annan teille.''
''En minä anna teille, niinkuin maailma antaa...'' Joh. 14:27
Jos haluat Jeesuksen antaman rauhan, sinä voit vain rukoilla.
Rukoile kanssani, jos haluat Hänen rauhansa.
Sano nämä sanat perässäni.
Rakas Jeesus, haluan rauhan, josta olen kuullut.
Tunnustan, että ilman Sinua olen rikkinäinen.
Tunnustan, että kuolit puolestani.
Hyväksyn rauhasi ja rakkautesi.
Auta minua ottamaan vastaan uusi alku, ja muuta elämäni.
Laitathan rikkinäiset osat jälleen yhteen. Tarvitsen Sinua paljon.
Rukoilen veljieni ja sisarteni puolesta, -
joiden perhe on rikkoutunut alkoholismin tai huumeiden takia.
Rukoilen heidän puolestaan, joiden menneisyys on rikkinäinen.
Rukoilen, että he saisivat uuden alun.
Rukoilen, että kosketat heidän sydämiään ja niitä perheitä, -
joissa isät ovat etääntyneet lapsistaan, -
ja miehet ovat erillään puolisoistaan.
Rukoilen, että teet yhteenpalaamisen ihmeen.
Näytä heille, että Sinä teit tämän.
Rukoilen eheytymistä perheille, ihmissuhteisiin ja sydämiin.
Tätä rukoilemme Isä Jumala Poikasi, Jeesuksen nimessä. Aamen.
Jos haluat esirukousta tai tulla tuntemaan Jeesuksen, -
laita meille viestiä WhatsAppiin.
Siellä rukoillaan puolestasi ja vastataan kysymyksiisi.
Jos asut Pohjois-Amerikassa tai Euroopassa, voit soittaa -
ruudulla näkyvään numeroon.
Tiedot näkyvät myös tauon jälkeen. Älä mene pois vielä.
Lopuksi on luvassa musiikkia.
Olet huolellinen sen suhteen, mitä laitat suuhusi.
Entä miten ruokit mieltäsi?
Mieti sitä.
Yhteystietomme näkyvät ruudulla.
Olemme ohjelman lopussa.
Haluan jakaa vielä yhden ajatuksen.
Asiat ovat mahdottomia siihen asti, kunnes Jumala mahdollistaa ne.
Loppuun kuulemme laulun Helen Yawsonilta.
Siinä kaikki. Siunausta sinulle!
''Kuinka suloiselta Jeesuksen nimi kuulostaa''
Kuinka suloiselta Jeesuksen nimi kuulostaa uskovan korvissa.
Se rauhoittaa suruilta, parantaa haavat -
ja karkottaa pelon.
Se saa haavoittuneen ihmisen ehjäksi.
Se rauhoittaa huolestuneen.
Se on mannaa nälkäiselle sielulle.
Se antaa väsyneelle levon.
Se on rakas nimi ja kallio, jolle rakennamme.
Hän on kilpemme ja kätköpaikkamme.
Hän on aarreaittamme, joka ei koskaan petä.
Hänellä on rajattomasti armoa.
Jeesus on Pelastajamme, paimenemme ja ystävämme.
Hän on meidän profeettamme, pappimme ja Kuninkaamme.
Hän on meidän Herramme, elämämme, tiemme ja loppumme.
Suomennos: Katarina Jaakkola