Tässä ohjelmassa: Kunnioitan teitä ammattilaisina, -
mutta kun pojastamme on kyse, Jumalalla on viimeinen sana.
Odotamme mitä Jumala tekee, koska en usko pojan menehtyvän.
Tervetuloa. Olen ohjelman isäntä Muyiwa. Kiitos seurastasi.
Jos tarvitset avitusta viikon alkuun, virtaa puolivälin tai -
palautumista lopuksi, olet oikeassa paikassa.
Ohjelman katsottuasi olet valmis mitä eteesi sitten tuleekaan.
Ensin naisesta, jonka maailma romahti, kun vanhemmat erosivat.
Hän koki olevansa loukattu ja hylätty, ja -
oli katkera Jumalalle, kunnes eräänä päivänä kaikki muuttui.
Kasvoin kristityssä kodissa, jossa oli äiti ja isä.
Ainoana lapsena minun ei tarvinnut kilpailla huomiosta.
Kävimme seurakunnassa kuutena päivänä viikossa ja -
pelasimme Monopolia ja Unoa yhdessä.
Tilanne muuttui kun perheemme muutti Connecticutiin.
Vietin paljon aikaa isän kanssa. Olin isän tyttö.
Alkoholi oli ollut riidan aihe jo ennen syntymääni, -
mutta nyt ongelma palasi ja aiheutti riitaisuutta.
Tunteet kuumenivat, ja sanaharkat alkoivat paisua sanasodiksi.
Ajan myötä riidat muuttuivat enenevästi fyysisiksi.
En tiennyt mitä tehdä, koska en halunnut puhua asiasta kenellekään.
Ajattelin, ettei ollut sopivaa puhua muiden kanssa, -
vaikka koin siihen tarvetta avun saamiseksi.
Tunsin olevani loukussa, uppoavassa veneessä ilman pelastusrenkaita.
En tiennyt mitä tehdä.
Vanhempieni avioliiton viimeiset vuodet haastoivat Jumala-suhteeni.
Minulla oli lapsena sadunomainen käsitys Jumalasta.
Hän oli minulle satujen kummisetä.
Kun rukoilin, Hän kuuli ja teki mitä pyysin.
Minun on pitänyt kuitenkin oppia, -
että joskus se mikä mielestäni on hyvää, ei sitä oikeasti olekaan.
Äitini on kertonut, että joku hengellinen johtaja -
oli ennakoinut avioliiton purkautuvan 9...10 vuodessa.
Ero tapahtui 9-vuotishääpäivän aikoihin.
Äidin mukaan avioliitossa hyvää oli minun syntymäni, -
mutta avioliitto ei ollut Jumalan suunnittelema - monestakaan syystä.
Lapsi toivoo, ettei perhe hajoa, mutta mitä sitten jos sopua ei ole.
Kun vanhempani sitten erosivat, lupasin palvella Jumalaa.
Kävin seurakunnassa, osasin Raamattua, ja -
ihmiset sanoivat, että Jumala käyttäisi minua.
Ihmettelin miksi perheemme hajosi ja muiden lasten perheet eivät.
Olin kuin tuhjaajapojan veli, joka koki, ettei häntä otettu huomioon.
Maailman paino oli pienen Amberin harteilla, ja tilanne vain huononi.
Avioeron jälkeen äiti ja minä asuimme vuoden Connecticutissa.
Asuimme ensikodissa, joka oli tarkoitettu -
kotiväkivallasta ja vastaavasta kärsiville äideille ja lapsille.
Äitini sai jatkuvasti sairaskohtauksia.
Huoli minusta johti päätökseen palata Virginiaan.
Majoituimme asuntoloissa ja ensikodeissa.
Tätä jatkui pari vuotta.
Asunnottomuuden viimeinen vaihe ulottui vuodesta 2012 vuoteen 2015.
Koko tämän ajan Amber piti huolta äidistään.
Tästä tuli hänelle liian suuri taakka.
Masennuin 15-vuotiaana, ja sitä kesti vuoden verran.
Vaikeuksiemme pitkittyminen oli yllätys meitä auttaville, ja -
saamamme apu väheni ajan myötä.
Kun äiti sai kohtauksen, menimme sairaalaan.
Seuraavana päivänä ehkä palasimme kotiin, ja olin taas vastuussa.
En käynyt koulussa. Yhtenä vuonna olin poissa yli 50 päivää.
Minulta katosi halu selviytyä. Koin että minut oli hylätty.
En välittänyt enää.
Opettajan kannustus sai Amberin jatkamaan koulunkäyntiä.
Hän suoritti lukion ja sai täysstipendin yliopistoon.
Siellä hänen uskonsa Kristukseen mullistui.
Jos olisin tiennyt mitä rehellisyyttä paluu vaati, -
en olisi ollut valmis ja olisin ehkä vastannut kieltävästi.
Olin sekä gospel- että konserttimusiikkikuorossa.
Ne vaativat herkkyyttä.
Jouduin käsittelemään asioita, joita halusin vältellä: -
anteeksiantoa, katkeruutta ja turvattomuutta.
Tarve antaa ihmisille anteeksi sai minut takaisin Jumalan luo, -
mutta en ollut antanut Jumalalle anteeksi.
Kerran erästä laulua laulaessaan Amber tajusi, -
että hänen piti antaa elämänsä kokonaan Jumalalle.
Laulu puhuu Jumalalle antautumisesta.
Kamppailin asian kanssa.
Koin laulaessani Jumalan kosketuksen aivan uudella tasolla.
Laulu voi kuulostaa hyvältä, sanat voivat olla hyvät, -
mutta olennaista on, että laulu vie meitä Jumalan luo.
Jos on päämäärä, löytyvät keinot.
Nyt tunnuslauseeni onkin "minun rohkeuteni, Hänen kunniansa".
Jumala käyttää alttiuttamme auttaakseen muita.
Kamppailumme palvelevat korkeampaa päämäärää.
Tämän muistaminen auttaa tuskan kantamisessa.
Jumalan rakkaus ei lopu, ja se on ikuista.
Hän taistelee aina puolestasi.
Katsot tätä ohjelmaakin, jotta kuulisit Hänen rakkaudestaan.
Seuraava juttu on nuoresta kori- pallo- ja yleisurheilutähdestä, -
jonka elämä oli loppua auto-onnettomuuteen.
Juan Spencen elämä muuttui täysin toukokuussa v. 2017.
17-vuotias urheilutähti oli lähdössä koulusta ystävänsä kyydissä.
Tämä ajoi ylinopeutta, menetti hallinnan ja törmäsi tienviittaan.
Auto pyöri ilmassa useita kertoja.
Ilman turvavyön suojaa Juan paiskautui ulos kattoluukusta.
Auto putosi hänen päälleen. Juan kiidätettiin sairaalaan.
Lääkärien mukaan paine ja turvotus kallossa vaativat leikkausta.
Aloin heti rukoilla. Kysyin Jumalalta, mitä on edessä.
Pyhä Henki sanoi, että poikanne selviytyy.
Ennuste oli huono. Vakava aivo- vamma edellytti tehohoitoa.
Eloonjäämisen todennäköisyydeksi arvioitiin 5 %, -
eivätkä puhe- ja liikuntakyky palautuisi koskaan.
Elizabeth muistaa reaktionsa lääkärien ennusteeseen.
Sanoin kunnioittavani ammattiosaamista, -
mutta Jumalalla on kuitenkin viimeinen sana.
Odotan mitä Jumala tekee, koska uskon poikamme parantumiseen.
Menin Juanin luo ja kuiskasin, että hän ei kuolisi vaan paranisi.
Julistin Herran tekoja.
Pastorivanhempien usko ei horjunut.
He keräsivät myös läheisiään ja yhteisöään rukoilemaan.
Rukoilimme yhdessä. Puhuimme uskon sanoja, eikä uskomme horjunut.
Kolmen päivän tehohoidon jälkeen Juan palasi tajuihinsa.
Siitä seuraavana päivänä sormet ja varpaat liikkuivat, ja -
kolmen viikon päästä hän jo käveli ja puhui. Lääkärit hämmästelivät.
Koomassa ollessaan Juan aisti hengellisen taistelun elämästään.
Minua kohti tuli demoni, mutta -
hohtava, haarniskaan pukeutunut enkeli löi demonin ja se katosi.
Juan toteaa, ettei toipuminen ole ollut helppoa.
Yli kahden kuukauden kuntoutus sairaalassa oli raskasta.
On ollut todella vaikeata. Yhdessä vaiheessa itkin joka päivä.
Joku saattaa joskus piloillaan yrittää tehdä asioita ilman käsiä.
Minulle se oli ja on vieläkin arkipäivää.
Juanille tehtiin kolme aivo- leikkausta kolmessa kuukaudessa.
Nyt hän jo jatkaa koulunkäyntiä.
197 päivää onnettomuuden jälkeen hän pääsi koripallokentälle.
Vasen käsi ei vielä toimi, ja vasen puoli kasvoista on halvaantunut.
Hän on kuitenkin kiitollinen ja toiveikas.
Jumalalla on suunnitelma elämälleni.
Juanin ajattelutapa on muuttunut.
Vaikka vanhempani ovat pastoreita, en antanut Jumalalle arvoa.
Pidin Raamattua tavallisena kirjana.
En ollut kiinnostunut. En ajatellut tarvitsevani Jumalaa.
Nyt tarvitsen Häntä. Luotan täysin Herraan enkä omaan ymmärrykseeni.
Juanin kokema ihme on antanut intoa sellaisillekin, -
jotka epäilivät eloonjäämistä.
On aivan mahtavaa, että lääkäri, -
joka arvioi eloonjäämisen mahdol- lisuudeksi 5 %, ylistää nyt Herraa.
Lääkäri totesi, että uskomme mukai- sesti Jumalalla oli viimeinen sana.
Emme antaneet epäilylle sijaa, vaikka uskoamme testattiin.
Rohkaisen kaikkia luottamaan Jumalaan.
Hän on uskollinen ja tekee mitä on luvannut. Se ei ole tyhjää puhetta.
Hän sanoi, että poika selviää, ja niin tapahtui.
Juanin vanhemmat tukeutuivat Jumalaan ja hänen sanaansa.
He eivät antaneet asiantuntijoiden ja tilanteen horjuttaa uskoaan.
He valitsivat uskon Jumalaan. Uskalla tehdä samoin.
Luota, että Hän tulee ja täyttää tarpeesi.
Heitä varmaan pelotti, mutta he eivät antaneet pelon hallita.
Heitä hallitsi Pyhä Henki.
Sama henki haluaa antaa voimaa sinun kaipaamaasi muutokseen.
Voit puhua Jumalalle yksinkertaisin sanoin.
Rukoile kanssani. Pyydetään Jumalalta muutosta sinun asiassasi.
Taivaallinen isä, rukoilen jokaisen rukoilevan puolesta, niiden -
jotka tarvitsevat muutosta mahdot- tomalta näyttävään tilanteeseen -
terveyden, tunteiden tai ihmissuhteiden alueella.
Isä pyydän, että ne, jotka antavat itsensä Herralle Jeesukselle, -
täyttyvät rauhallasi, ja -
epäjärjestyksen tilalle tulee järjestys.
Julistamme uutta elämää ja järjestystä kaaokseen.
Julistamme sairauksien paranemista.
Rukoilen sitä rauhaa, jonka vain sinä voit antaa.
Rukoilemme Jeesuksen nimessä. Aamen.
Jos rukoilit kanssani, ole yhteydessä. Yhteystiedot katkon jälkeen.
Seuraavaksi vieraanani on laajalti tunnettu ylistyksenjohtaja.
Kiitos kaikesta, mitä olet tehnyt.
Kiitämme ihmeistä ja merkeistä.
Kiitämme sinua Herra. Sanomme kiitos.
Tarkkailet syömistäsi.
Oletko yhtä tarkka siitä, millä ruokit mieltäsi?
Ajattele sitä.
Hän on omaleimainen laulaja, lauluntekijä ja instrumentalisti.
Hänen elämäntehtävänsä on välittää esimerkkiä musiikkinsa kautta.
Chandler Moore, tervetuloa. - Kiitos paljon.
Hienoa, että tulit ohjelmaan. Olen kuullut sinusta paljon.
Etenkin sananjulistajat puhuvat sinusta.
He pitävät sinua ylistyksen kentässä poikkeuksellisena.
Mistä tiesi ylistyksenjohtajaksi alkoi?
Isäni on pastori. Olen 24-vuotias ja syntynyt seurakunnassa.
Kun synnyin molemmat vanhempani olivat palvelutyössä.
Isäni on myös muusikko, ja -
hän on soittanut useiden gospelin tunnettujen nimien kanssa.
Innostuin kun seurasin häntä. Hän on raudankova ylistyslaulaja.
Olin 15 tai 16, kun aloin vastata musiikista pienessä seurakunnassa.
Jumala testasi minua. Osallistujia sunnuntaisin oli ehkä 15, -
mutta Jumala toimi siellä. Siitä kaikki alkoi.
Jumala teki työtään minussa, ja koin olevani oikealla paikalla.
Travis Green toimi sinulle eräänlaisena mentorina.
Asuit joitain vuosia hänen luonaankin. - Noin 6 tai 7 vuotta.
Mitä tapahtui? Heittikö isäsi sinut ulos?
Ei. Muutin yliopistoa varten Etelä- Carolinasta Pohjois-Carolinaan.
Olin tavannut Travisin isäni seura- kunnassa, mutta emme tunteneet.
Erään kerran olin laulamassa, ja Travis ilmestyi paikalle.
Tilaisuuden jälkeen hän kutsui käymään.
Yhtenä iltana hän sitten soitti ja pyysi mukaan illan ylistykseen.
En osannut mitään. Näyttämöllä vain hypin.
Se oli ehkä v. 2013.
Siitä lähtien Travis on ollut minulle kuin isä.
Hän on mentoroinut ja opettanut.
Olin mukana kiertueilla jo ennen "Intentional":ä. Opin paljon.
Tarkoitat Travisin ensimmäistä konserttia Lontoossa.
Olit siis siellä? -Olin.
Muistan ensimmäisen tiedotustilai- suuden radioaseman toimistollani.
Innostus oli mahtavaa. - Sehän oli maailman suurin gospeltapahtuma.
Olet kiertänyt paljon Travisin kanssa.
Miten ne kokemukset ovat vaikuttaneet musiikkiisi?
Ne osoittivat minulle Jumalan suuruuden.
Jos ei ole ulkopuolisia virikkeitä, -
vaan nököttää kotona, näkee Jumalan vain yhdestä näkökulmasta.
Kun sain matkustaa eri puolilla maailmaa ja nähdä -
eri kulttuureista tulevien ihmisten ylistävän samaa Jumalaa -
ymmärsin miten Jumala hallitsee eri valtapiirejä ja tasoja.
Olet itsekin tehnyt äänitteitä. - Niin on.
Tiedän, että suunnittelet live- taltiointeja kolmeen seurakuntaan.
Yksi on Lontoossa. Puhumme siitä kohta lisää.
Tiedät millaista on ylistää, kun on 15 tai liki miljoona ihmistä.
Mikä on mielestäsi hyvää ylistystä?
Mielestäni salin tai stadionin koolla ei ole väliä.
Jos hyvyyttä ylipäänsä voidaan mitata, sitä mittaa se -
kuinka monen katse on kiinnittynyt Jeesukseen.
Tavoitteeni on, että ylistyksen jälkeen -
huomio ei ole minussa. Vaarana on tuoda esiin itseään.
Miten tiedät, kuka ajattelee Jeesusta? Hehän laulavat, -
mutta voivat samalla miettiä seuraavaa ateriaa, tai -
itkeä aviomieheltä saamaansa tälliä silmäänsä.
Tällaistahan ei voi mitata. Emme voi tietää, -
mutta pystymme arvioimaan, palveliko ylistys Jumalaa.
Voimme tietää oliko tilaisuus Hänen mieleisensä, -
oliko Hänellä tilaa ilmestyä ja toimia?
Senkin tajuamme, jos jotain erityistä tapahtuu.
Suunnittelet kolmea live-äänitystä.
Yksi olisi Lontoossa. Kerro lisää.
Kannatan yhdessä ylistämistä. Soittimia tulee olla säästeliäästi.
Ylistys ei saa olla liian tuotteistettua vaan riisuttua.
Seurakuntalaisten äänen tulee kuulua. Tavoittelen tällaista.
Rakastan Lontoota ja Britanniaa.
Muuttaisin heti huomenna, jos saisin pastoriltani luvan.
Rakastan olla Lontoossa, ja unelmoin live-äänitteestä.
Suunnittelen myös Torontoa. Palasin sieltä viikonloppuna.
Jokin vetää minua Torontoon.
Olit siellä Campus Rush Boysien kanssa? -Kyllä. Olemme kuin perhe.
He ovat mahtavia.
Lisäksi mietin yhden live-äänitteen tekemistä kotona USA:ssa.
Teit yhden tallenteen kokoamalla ystäväsi yhteen.
Muistan sinun sanoneen, ettei ole väliä, tuleeko se ulos koskaan.
Miten voit sanoa näin, kun ottaa huomioon kaiken vaivannäön?
Selitys löytyy tuotantoyhtiö Maveric Citystä.
Ajatus on, että musiikki syntyy siemenestä orgaanisesti kasvamalla.
Hankitaan rahoittaja, kutsutaan ihmisiä ja katsotaan mitä tapahtuu.
Olisin mennyt Jumalan edelle, jos tallenne olisi julkaistu heti.
Luotan julkaisemisessa Jumalan ajoitukseen.
Voidaan toki julkaista ja jäädä seuraamaan.
Tarkoitushan on siunata ihmisiä ja tuottaa Jumalan nimelle kunniaa.
Joskus tuotantoyritys haluaa kiirehtiä julkistamista.
En halua, että toiveet ja motiivit -
ajavat aitouden ja Jumalan kutsun toteuttamisen edelle.
Nyt pohdimme erään toisen äänitteen julkaisemista.
Katsomme ja kuulostelemme.
Videot ja laulut määräävät yhdessä onko kokonaisuus luonnollinen, -
ettei ole salaisia motiiveja kuten näyttämistä muiden kustannuksella.
Ei kilpailua vaan yhdessäoloa.
Mikä laulu pyörii nyt mielessäsi ja kantaa sinua, ja miksi?
Mielessäni on vielä julkaisematon laulu "Refiner", -
jonka aiomme julkaista Maveric City -tallenteella.
Se on tehty Stephanie Gretzingerin kanssa. Hän on minulle kuin äiti.
Tein kappaleen alunperin seura- kuntamme Fire-konferenssia varten -
tajuamatta silloin, että se kertoisi elämäni tarinan.
Nimen takana on ajatus Jumalasta puhdistajana ja halusta puhdistua.
Kertosäe kuuluu: "Herra koettele minut tulellasi. Tässä on elämäni".
Tämän vuoden maaliskuun syntymäpäivästäni lähtien -
Jumala on puhunut minulle ajankäytöstä eri elämänalueillani.
Olen ollut koko ikäni seurakunnassa, -
mutta nyt minua puhdistetaan ja hiotaan uudestaan.
Se menee syvälle, se viiltää, polttaa ja on tukalaa, mutta -
jos ei anna Jumalan puhdistaa, ei voi yltää parhaimpaansa.
Tästä laulan nyt. - Chandler, kiitos vierailustasi. - Kiitos kutsusta.
Tuottaako digitaalinen aika sinulle informaatioähkyä?
Palaa välillä analogiseen.
Lue Raamattua. Se on Jumalan rakkauskirje sinulle.
Käännekohta on TV:n lisäksi sosiaali- sessa mediassa. Seuraa meitä.
Näin tällä kertaa. Katso Chandlerin koko haastattelu Facebookista.
Rukoilen, että sait uutta virtaa, virkistystä ja vahvistusta.
Muista, että rukous on tie Jumalan luo.
Lopuksi kappale "Most Beautiful" Chandler Mooren tuoreelta videolta.
Seuraavaan kertaan ja Jumalan siunausta päivääsi.
Rakas isä, läheisin ystävä.
Olet paras. Parempaa ei ole.
Rakas isä. Olet minulle kaikista läheisin. Olet parhain.
Rakas isä. Olet läheisin ystäväni.
Olet mahtava.
Laula täysillä. Ei ole enää sanoja.
Kaikki sanat on käytetty. Rakkautemme laulaa sinulle.
Laula ja sano: ei ole enää sanoja. Kaikki on käytetty.
Rakkautemme laulaa sinulle. Ei ole sanoja.
Hyvyytesi ja rakkautesi kuvaamiseen ei löydy sanoja.
Rakkaus saa meidät laulamaan sinulle ilman sanoja.
Läsnäoloasi täällä ei voi sanoin kuvata. Rakkautemme on sanaton.
Meiltä puuttuvat sanat. Kaikki sanat on käytetty.
Laulamme sinulle ikuisesti. Sydämemme ja sielumme ylistää.
Meillä ei ole sanoja. Kaikki on käytetty. Annamme sinulle kaiken.
Suomennos: Pirkko Oittinen