Tere tulemast saatesse!
Oleme Londonis, Inglismaal.
Meil on teile varuks erakordne saade.
Vihavaenlastest osapooled suutsid leida rahu.
Komöödiastaar Angie La Mar räägib,
kuidas ta sai kuulsaks ja hävitas rassistlikud takistused.
Jääge meiega.
Algab saade "Pöördepunkt" Londonist.
PÖÖRDEPUNKT
Tänan, et olete minuga mu kodulinnas Londonis.
Põhja-Iirimaa on tuntud võitluses katoliiklaste ja protestantide vahel.
Rahu on üsna habras.
Dale Hurdil CBN-ist on sellest lugu.
Ametlikult on Belfastis rahu,
kuid see müür eraldab jätkuvalt protestante ja katoliiklasi.
See värav sulgub igal õhtul.
New Life City kirik asetseb täpselt Belfasti nii-öelda rahumüüri juures.
Osa hoonest on katoliiklaste ja teine osa protestantide alal.
Sinna on kutsutud kunagised surmavaenlased.
Me kirikus regulaarselt käijate seas on terroristi taustaga inimesi.
Kunagi oleksid nad tahtnud üksteist tappa nagu minagi mõnesid neist.
Jack McKee oli sõja ajal sõdur.
Nüüd on ta kirikus pastor koos oma poja Johnnyga.
Usun, et paljud ameeriklased arvavad, et meie riigis on rahu küllaga,
kuid me pole selleni jõudnud.
Olemas on miski, mis sarnaneb rahuga,
kuid rahu ei eksisteeri.
Belfastis on siiani vägivald, narkootikuid ja katkised pered.
Protestantidest ja katoliiklastest sõduritest on kujunenud jõugud,
kes äritsevad narkootikumidega ja tapavad kõik, kes jäävad teele ette.
See vanas laos olev kirik on kui kindlus selle kõige keskel.
Üks asi on jutlustada rahust ja lepitusest,
teine asi on rajada kirik piirile, mille jõud tahavad üksteist tappa.
Ei usu, et sellist ehitist on mujal maailmas,
kus on vastastikused kogukonnad ja inimrühmad,
kes on üksteist otseses mõttes tapnud tuhandetes.
Enamused võitlejad on teismelised, kes veedavad elu parima aja vanglas.
Oso tappis alla 18-aastaselt mehe.
Sattusin kokku meeste grupiga,
kes olid surunud kaks rooma-katoliiklast vastu seina.
Nad küsisid, kas mul on relv.
Vastasin, et pole, kuid saan hankida.
Üks katoliiklane jooksis ära.
Võtsin teise ja viisin ta eemale.
Ütlesin endale, et olen kohtunik ja hukkaja.
Võtsin selle noore mehe elu.
Nüüd kannab pastor Jack risti
koos oma kiriku endiste omakaitseüksustega.
Siin oli varem sõjatsoon.
Risti püstitamine on selle lõhestunud kogukonna ainus lootus.
Kandsin täna risti,
sest olen vabariiklikust Lääne-Belfastist.
Täna on rist mu isiklik leppimise märk unionistlikule lojaalsele kogukonnale.
Tõstan risti relvast kõrgemale.
Tegutsesin vanasti Shankill Roadil UVF vägede ülemana.
Nüüd olen kristlane.
Siin on uuestisündinud vabariiklasi ja uuestisündinud protestante.
Rist on eriline seetõttu, et see on kõigi jaoks Ulsteris ja Iirimaal.
Ristil on mees, kes suri kõigi pattude eest.
See oli hea võimalus jalutada mõlemas kogukonnas
ja tõsta Jeesuse nime üle kõikide nimede.
Minu jaoks jääb terrorist terroristiks.
Püha Vaim murrab selle ja see on üleloomulik.
Oleme Belfastis seda korduvalt näinud.
Jack McKee on saanud surmaähvardusi rohkem kui korra,
sest ta juhib liikumist vägivalla lõpetamiseks Belfastis.
Tean, et olen selle kogukonna ja ehk Põhja-Iirimaa vihatuim pastor.
Ma ei tea selles riigis ühtegi teist pastorit,
keda on surma mõistetud või üritatud tappa.
Ma ei liialda.
Ta kirjutas raamatu pealkirjaga "What Does It Take?"
Küsin lihtsalt, et mida läheb vaja, et lõpetada kogukondade lahusust.
Kirikul on vastus.
Kirik avab iga päev oma uksed kogukonnale.
Seal on jalgpalliväljak, kohvik ja programmid abivajajatele.
Kogukond vajas uut, kuid teistsugust kirikut.
Ainult tänu Jumala armule ja Tema tegudele.
Siin toimuvad tihti asjad, mida meie pole korraldanud,
plaaninud või tahtnud, kui need lihtsalt juhtuvad.
Vahest vaatan tagasi ja ütlen: "See on Jumala tahe. Imeline!"
Olen hämmastunud, kui inimesed leiavad usu Jeesusesse,
kui nad tulevad terroristlikust taustast ning suudavad istuda ühes toas.
Nad olid vastased, kuid ülistavad koos Jumalat.
Seda suudab ainult Jumal.
Jeesus on Rahuvürst ja suudab tuua rahu igasse olukorda.
Jääge meiega.
Jätkame peagi.
Kartsin kirikus kasvades Jumalat.
Meile õpetati, et Jumal karistab meid.
Me ei tohtinud huuli värvida,
teha soenguid teha ega kanda pükse või ehteid.
Me ei tohtinud teha paljusid asju.
Mõtlesin, et miks on Jumal nii karm.
PÖÖRDEPUNKT
Su pöördepuntki kogemus ei pea piirduma saatega.
Jälgi meid oma lemmikus sotsiaalmeediakanalis!
Jeesus kostis:
"Igaüks, kes joob seda vett, januneb jälle,
aga kes iganes joob vett, mida mina talle annan, ei janune enam iialgi,
vaid vesi, mille mina talle annan, saab tema sees
igavesse ellu voolavaks allikaks." Johannese 4:13-14
PÖÖRDEPUNKT
Tere tulemast tagasi.
Angie Le Mar oli esimene briti mustanahaline koomikutäht.
Kui ta alustas, polnud esiplaanil just palju mustanahalisi naisi.
Seega Angie lõi ise oma tee.
Siin on ta loo esimene osa.
Noorena avastasin komöödia tänu naerule.
See algab naerust.
Vendadega olles tegin alati nalja.
Olin alati see, kes jäljendas ema ja isa.
Matkisin oma peres kõiki.
Angie Le Mar oli esimene
briti mustanahaline stand-up naiskoomik.
Nüüdseks on ta auhinnatud koomik, tele- ja raadiotäht, ärinaine,
ettevõtja, kõneleja, direktor, produtsent ja kirjanik.
Ta karjääri vaadates on raske uskuda, et ta edu võinuks olemata jääda.
Nägin teles koomikutest naisi
nagu Whoopi Goldberg ja Joan Rivers, kes ajasid inimesed naerma.
Ma ei teadnud, et see on karjäär, mida saaksin teha.
Läbi kooliaastate vaevas Angiet diagnoosimatu õpiraskus - düsleksia.
Suutmatus valjusti lugeda
muutis Angie unistuse esinemisest pea võimatuks.
Mind tõugati eemale ja ma ei mõistnud seda.
Vahest mõtlesin, et suudan seda.
Eriti kui käisin prooviesinemistel.
Mõtlesin, et suudan mängida seda rolli,
kuid ei suuda prooviesinemisel lugeda ega tea, kuidas seda vältida.
Kui antakse käsikiri, siis õpid selgeks ja nii sain rolli.
Kui ei antud käsikirja, siis ma ei saanud rolli.
Angie suurim läbilöök oli koomikust külalisesinejana
briti esimeses mustanahaliste saates "The Real McCoy".
Naised, palun ärge võtke parukat tõsiselt.
See viis minutit muutis mu karjääri.
Minu jaoks oli see mu tähtsaim esinemine.
Juba järgmisel päeval telefon aina helises.
"Peame selle naise saama!"
Olin uudne.
Kui taheti mustanahalist ja naist, siis olin kui kaks ühes.
Tegin ühel õhtul kolm kuni neli esinemist,
sest kõik tahtsid mind kui mustanahalist koomikut.
Olin juba 1980. aastatel esinemistega väga hõivatud.
Vaatamata imelisele edule ja kohesele tuntusele,
tundis Angie, et sisimas on midagi puudu.
Nii tema kui ka teiste mustanahaliste koomikute jaoks.
Tundsin, et tahan teha enamat.
Nägin French and Saundersit ja Victoria Woodsi
ning koomikuid, kellel on oma saated.
Meil seda polnud.
Mängisime medõdesid ja sotstöötajaid ehk igavaid karaktereid.
Tahtsin olla vaimukas, seksikas ja terav.
Angie eluaegne heitlus düsleksiaga tõi ta karjääris läbilöögi.
Abivahendiks oli lavaproduktsioon "Vaimukad mustad naised äärel".
Olen düsleksik ja teadsin, et pean kirjutama oma lood ise.
Kui kirjutasin "Vaimukad mustad naised äärel",
mõtlesin, et keegi ei tea minu düsleksia kohta.
Ehk polegi sellel siis vahet ning saangi olla kirjanik.
Võib olla on minu lugu piisav.
Ütlesin sõpradele produktsioonis,
et kirjutan stsenaariumi viiest mustanahalisest naisest,
mis lööb kui tähed silme ette.
Loome oma tähe ja matkime Beyonce't ja Destiny's Child'i.
Me oleme lahedad.
Jagasime oma lugu selles saates.
Esimene kord oli täiesti välja müüdud, sest näisime flaieril lauljatena.
Tegime sellist poosi.
Kui nad tulid, tegime komöödiat.
"Vaimukad mustad naised" oli minu karjääri pöördepunkt, ka kirjanikuna.
"Five Black Woman" on minu südamelähedaseim produktsioon,
sest see väljendas minu tolleaegseid tundeid.
Olime vaimukad mustad naised, kes mängivad piiridega.
See tähendab, et ütleme asju, mida ei taheta kuulda või arutada.
See on pealkiri.
Üks arvustus ütles, et oma etenduse vaimukaks kutsumine
on väljakutseks igale meelelahutussaatele.
Ma ei mõelnud sellele tollal.
Kui kutsud midagi vaimukaks, pead vaimukas olema.
Ma ei mõelnud sellest, kuid teadsin, et oleme vaimukad.
Arvustused olid head ja tegime seda kuus aastat.
Siiani teatakse seda sama nimega.
Pärast imelist üle 30 a karjääri
näeb ta tänapäeva mustanahalistel esinejatel samu raskuseid, mis olid tal.
Kasvades olime vähemuses.
Üritasime siseneda elu
eri valdkondadesse nagu töökohad ja meedia.
Võitlesime tugevalt ja saime sisse.
Ei mõeldud poliitiliselt korrektselt ja see oli varjatud.
Mõistsin, et meelt saab muuta, kuid südant mitte.
Pole midagi teha, kui ma mustanahalisena ei meeldi.
Mul pole midagi tõestada.
Vaatasin 1980.-1990. aastaid ning nüüd on aasta 2018.
Näen sama argumenti ning erisuguste lahtrit.
Mõte: "Kas me saame sisse?", mis kõigub kui klaaslagi.
Oleksid tänaseks juba maja ehitanud, kuid koputad ikka samadele ustele.
Otsustasin, et liigume edasi.
Me ei vihka üksteist.
Kui vihkad, siis vahet pole, kuna ma ei saa selles midagi teha.
See on kusagil mujal.
Otsustasin tõusta ja edasi liikuda.
Imeline. Angie on üks parimatest ja tema lugu jätkub pärast pausi.
Nutsin pisaraid, mis pärinesid kooliajast.
Eemaletõugatus.
Isegi mu abikaasa ei suutnud mind lohutada.
Ta pani käe mu õlale ja ütles, et kõik saab korda.
Ma ei teadnud, kuidas saab kõik korda.
PÖÖRDEPUNKT
"Kuhu ma võiksin minna su Vaimu eest?
Ja kuhu ma põgeneksin su palge eest?
Kui ma astuksin taevasse, siis oled sina seal;
kui ma teeksin endale aseme surmavalda, vaata, sina oled seal!
Kui ma võtaksin koidutiivad ja asuksin elama viimse mere äärde,
siis sealgi su käsi juhataks mind ja su parem käsi haaraks minust kinni."
"Tõesti, tõesti, ma ütlen teile, kui nisuiva
ei lange maasse ega sure, siis see jääb üksi,
aga kui see sureb, siis see kannab palju vilja.
Kes oma elu armastab, see kaotab selle,
ja kes oma elu vihkab selles maailmas,
see hoiab selle igaveseks eluks." Johannese 12:24-25.
PÖÖRDEPUNKT
Jätkame.
Koomik Angie Le Mar oli maailma tipus.
Väljamüüdud esinemised,
kohtumised kuulsustega ning unistuste elu.
Siiski tundis ta sisimas tühjust.
Ühel päeval vastas ta kõnele, mis muutus ta elu.
Lapsena oli kirikus käimine tähtis osa Angie LeMar-i elus.
Arvasin, et kirikus käivad kõik.
Küsisin koolist sõpradelt, kas nad käivad kirikus.
Nad vastasid, et ei käi kirikus.
Imestasin, sest arvasin, et kõik peavad käima kirikus.
Kirik oli minu jaoks sõprus ja Jeesuse ülistamine.
Me ei teadnud seda siis, kuid olime sellised.
Ema oli evangelist, isa oli diakon ja pühapäevakooli õpetaja.
Kirik oli osa kodust.
Vanemaks saades muutus Angie arvamus kirikust.
Kirikus käies tundub, et jäädki sinna.
Teismelisena aga mõtled, et tahad teha asju koos sõpradega.
Nad teevad soenguid, käivad pidudel ja lõbutsevad.
Minul oli kirikus igav.
Gospelmuusika tundus igav, sest kuulan nüüd muusikat.
Kuulasin rokki, reggae't ja souli.
Tahtsin olla sõpradega.
Angie kirikus käimine sai ootamatu lõpu.
Ärkad ühel pühapäeva hommikul ning ema ei käsi minna.
Arvad, et täna lubab ta koju jääda.
Ka järgmisel nädalal lubab ja siis mõistad, et oled vaba.
Mõtlesin: "Olen nüüd teismeline ja võin ise otsustada."
Kuigi teda saatis ilmaliku meelelahutajana suur edu,
siis jäi alles usk, mille ta sai oma vanematelt.
Eriti siis, kui ta aeg rambivalguses hakkas kustuma.
Ei tea, miks see juhtus.
Ilmselt ma ei jahtinud seda enam.
Kui juhid oma firmat või produktsiooni, siis teed ise kogu juhtimise.
Ilmselt väsisin.
Angie eneserahulolu kadus kiirelt, sest tal oli veel täitmata unistusi.
Ta juhtis ühenaiselist otsesaadet
ning tahtis teha tagasitulekut, et päästa oma karjääri.
Kutsusin kokku direktori ja tiimi ning kõik oli valmis.
Tahtsin esineda West Endis.
Nad andsid mulle eetriaega, kuid see oli kell 21.00.
See oli talvekuudel.
Ma ei tahtnud West Endi, tahtsin ise olla West End.
Võtsin selle aja ja esinesin neli nädalat.
Arvasin, et sellest saab minu tagasitulek.
Seejärel sain produtsendilt kõne,
et saade tühistatakse ja nad ei taha seda seal korraldada.
Kirjutasin sel hetkel endale: "Olen keegi!"
Kirjutasin kõike, mida ma olen.
Olen abikaasa, tütar, õde, ema, vanaema.
Kirjutasin kõike, mida ma olen.
Nutsin pisaraid, mis olid mulle jäänud kooliajast.
Eemaletõugatus.
Abikaasa ei suutnud mind lohutada.
Ta pani käe mu õlale ja ütles, et kõik saab korda.
Ma ei saanud aru, kuidas saab kõik korda.
Helistasin emale ja ütlesin, et saade lõpetati.
Arvasin, et suudan seda, kuid enam ei suuda.
Ta ütles: "Angie, lõpeta kõne. Ma lähen palvetama."
Kui mu ema palvetab, siis ta tõesti palvetab.
Telefon helises peagi
ja produtsent ütles, et saade läheb edasi.
Imestasin.
Helistasin emale ja ütlesin: "Tead, mis? Saade läheb edasi."
Ta ütles, et teab, kuna palus Jumalalt kohest vastust.
Mõtlesin, et see ema Jumal on päris lahe.
Olin väga elevil.
Ema ütles: "Mine homme kirikusse ning täna Jumalat!"
Olin nõus. Teen annetuse ning annan Jumalale tänu.
Pastori teenistus oli aga teemal "Olen keegi".
Mõtlesin, et on alles kokkusattumus, sest kirjutasin sellest eile.
Ta rääkis, et vajame kirjanikke, juhte ja produtsente maailmast,
et nad tuleksid kuningriiki ning teeniksid Jumalat.
Mõtlesin, et küll on naljakas,
kuna olen ka kirjanik, kuid jutt ei käi minust.
Ta kutsus inimesi altari ette, kuid ma ei tahtnud minna.
Teen helde annetuse ja lahkun.
Pastor ütles taas: "Täna on siin keegi,
kes peab andma oma südame Jumalale.
Sa tead, kes sa oled!"
Tõusin ja läksin.
Angie äkiline pöördumine usule andis talle uue vaatevälja sellele,
mida tähendab suhe Jumalaga.
Lapsena kirikus käies kartsin Jumalat,
sest meile õpetati, et Jumal karistab meid.
Ei tohi end meikida, teha soenguid ega kanda pükse või ehteid.
Paljud asjad olid keelatud.
Mõtlesin, et miks on Jumal nii karm.
Me pole midagi erilist teinud vaid tahame neid asju teha.
See eemaldas mind vaikselt.
Paljud minu põlvkonnast eemaldusid kirikust.
Tundus, et Jumala asemel tuleb olla inimestele meelepärane.
Kirikusse naastes olen loonud suhte Jumalaga.
Saan nüüd ise Jumalaga rääkida.
Ta vastab.
Kuulen Jumalat, kuigi seda pole mulle õpetatud.
Tunnen Jumalat.
Kirikusse minnes ülistan ja rõõmustan Jumala üle, keda tean,
mitte Jumala üle, kelle kohta räägiti mulle varem asju.
Kirikusse naasmine on hea tunne, sest mõistan nüüd suhet Jumalaga.
Mu isa oli väga tark.
Vaadates tagasi kõigile ta tegudele, siis ta oli väga lahe.
Ta õpetas mind olema vaimulik kristlane.
"Ole vaimulik kristlane, mitte haritud kristlane!
Võid teada õigeid asju ja tsiteerida pühakirja
ning teada erinevaid asju, kuid mitte elada selle järgi."
Ole vaimulik inimene ja ühenduses Jumalaga
ning kõik muu tuleb sinuni."
Angie lugu tõestab, et kuulsus ja varandus ei ole vastuseks.
See ei täida kunagi tühimikku südames.
Seda kutsutakse kui Jumala suuruseks tühimikuks.
Minu küsimus: "Kas oled Kristuse vastu võtnud?"
Kui pole, teeme seda kohe läbi palve.
Palvetage minu järel!
Jeesus, kutsun Su oma südamesse ja ellu.
Kõik, mida olen taga ajanud ja mille poole püüelnud,
mida olen püüdnud haarata, ei täida mind.
Minus on üksindus ja tühjus, mida ei täida miski.
Täida see tühimik ja muuda mu elu!
See on minu palve.
Palun seda. Aamen.
Kui palvetasite, andke meile teada!
Saade "Pöördepunkt" on alati sotsiaalmeedias.
Meie poolt Londonist nägemist ja õnnistusi!
Glowreeyah Braimah "Avatud taevad"
Isa, kuulutame Jeesuse nimel, mis on võimsaim nimi,
et taevad avaneksid meie kohal
ja et näeksime Sinu Vaimu enneolematut välja valamist.
Avatud taevad
Võimas taeva Jumal on minu Issand
Püha Jeesus, oled võti taeva väravates
Püha Jeesus, tean, et vastad minu hüüetele
Püha Jeesus, oled võti taeva väravates
Püha Jeesus, tean, et vastad minu hüüetele
Isa, ava taevad minu kohal
Ava taevad, ava taevad
Isa, ava taevad minu kohal
Kustume Sind kõikvõimsaks Jumalaks
Väeline taeva Jumal on me Issand
Ülistame Sind, Jumal
Väeline taeva Jumal on me Issand
Kustume Sind kõikvõimsaks Jumalaks
Väeline taeva Jumal on me Issand
Oled kõikvõimas Jumal
Väeline taeva Jumal on me Issand
Püha Jeesus
Püha Jeesus, oled võti taeva väravates
Püha Jeesus
Püha Jeesus, tean, et vastad
Kutsume Sind
Püha Jeesus, oled võti taeva väravates
Oled võti taeva väravates
Püha Jeesus, tean, et vastad mu hüüetele
Isa, ava taevad minu kohal
Ava taevad minu kohal
Ava taevad, ava taevad
Isa, ava taevad minu kohal
Isa, halastus, soosing, arm ja Su ligiolu
Ava taevad
Las sajab, las sajab, las sajab
Ava taevad
Taevad avanevad
Minu kohal
Jeesus
Ava taevad
Vajame Sind
Taevane Isa, vajame Sind
Isa, ava taevad minu kohal
See on meie soov, Issand
Ava taevad
Ava taevad minu kohal
Oled Kuningas
Tõlge: Kairi Mänd