Tässä ohjelmassa:
Silloin sanoin, että ehkä emme selviydy.
Sanoin rakastavani heitä ja käänsin koneen nokan kanjonia kohti.
TOIVO
VOITTO
ELÄMÄ
KÄÄNNEKOHTA
TODELLINEN RAKKAUS EI KOSKAAN EPÄONNISTU
Tervetuloa. Avainsanamme tänään on #LOVE.
Pyysimme katsojia määrittelemään sanan Facebookissa.
Happy kirjoittaa: Rakkaus on kaikille ehdoitta tarjottu lahja.
Voidaksemme rakastaa kuten Jumala, meidän täytyy tuntea Hänet.
Vieraamme käynnisti toimintamuodon, joka on muuttanut monien elämän.
Shelene Bryan on entinen Hollywood- tuottaja ja Skip1.org:n perustaja.
Menestyskirjassaan "Love, Skip, Jump" hän sanoo -
Jumalan rakkaus saa aikaan rakkautta muita kohtaan.
Tervetuloa Shelene. Mitä kuuluu? - Kiitos hyvää.
Kirjasi nimi on "Rakasta, luovu, heittäydy -
ala elää antamisen seikkailua". Mistä se on peräisin?
Rakkaus on motivaattori.
Emme ikinä kadu, jos luovumme jostain jonkun tarvitsevan hyväksi.
Lisäksi meidän tulee laittaa itsemme likoon.
Näin on avioliitossa ja muissa suhteissa. Puolinaisuus ei riitä.
Sinä heittäydyit. Menit katsomaan kummilapsiasi Afrikkaan.
Mitä löysit kun hyppäsit siihen maailmaan?
Kaikki alkoi kutsuista kotonani.
Jääkaapin ovessa oli ihania kuvia kummilapsistamme Afrikassa.
Erästä vieraista en ollut aiemmin tavannut.
Hän epäili, että minua huijataan.
Kuinka tiesin etten ole vaan rahastuskohde?
Sanoin uskovani, että rahani menee oikeaan kohteeseen.
Hän ei ollut näin hyväuskoinen.
Illalla sanoin, että haluan nähdä mihin antamani 25 ¤/kk menee.
Mieheni virnuili, että 25 ¤/kk vuoksi käytät 3000 ¤.
Olin vakavissani. Saatoinhan olla maksamassa jonkun Porschea.
Järjestimme matkan ilman, että kukaan Afrikassa tiesi tulostamme.
Näin siksi, että jos kyse oli huijauksesta, aioin paljastaa sen.
Tätä mahdotonta missiota edeltävänä iltana mieheni sairastui.
Mietin, oliko se merkki, että matka piti peruuttaa?
Mieheni sanoi "Ei. Jumala selvästi haluaa lähteä lomalle kanssasi -
ettet menisi päiväkylpylään."
Miehenikö työntää minut toiselle puolelle maailmaa -
ilman matkatavaroiden kantajaa?
Seuraavana aamuna repäisin jääkaapin ovesta kuvat mukaani ja -
lensin Los Angelesista Heathrown kautta Entebbeen.
Sieltä hakeuduin pieneen ugandalaiseen Gaban kylään.
Sanoin tulleeni Amerikasta tavatakseni lapseni AR212 ja GR479.
Ystävällinen nainen pyysi tulemaan kanssaan.
Kaksi mailia käveltyämme olimme kuin elokuvan ulkoilmakulisseissa.
Savimajat olivat vaatekaappini kokoisia ja ovena oli lakanariepu.
Nainen näyttää pienen tyttäreni Omegan taloa ja -
kehottaa minua menemään sisälle.
Teen niin. Tyttö syöksyy luokseni ja sanoo "mazoongoo" eli valkoinen.
Ajattelin ystävätärtäni, joka vitsaili valkoihoisesta enkelistä.
En tunnistanut tyttöä, koska valokuva oli vanha.
Omega? - Kyllä olen. - Olen Shelene. Hän sanoi tietävänsä.
Halaan häntä kuin omaa tytärtäni.
Ajattelen miten 25 ¤/kk tekee hänestä todellisen.
Sitten huomaan saviseinällä kuvallisen joulukortin perheestämme.
Tämä muutti elämäni ja sai minut sanomaan, -
että hankkisin hänelle, mitä tahansa hän halusi.
Leveä hymy levisi hänen kasvoilleen, ja hän sanoi "sänky".
Selvä. Aloin kysellä mistä löydämme kaupan.
Kerro mitä tapahtui, kun palasit Los Angelesiin?
Pidin Afrikka-kutsut, koska ystävättäreni soittelivat ja kyselivät.
Ehdotin, että alkaisimme viedä apua kaukaisiin kyliin lentäen.
Käynnistimme lentoaputoiminnan kyliin.
Tämän jatkoksi perustimme mieheni kanssa Skip1.org-järjestön.
Tavoitteena on, että jokainen luopuisi kerran elämässään -
jostain jonkun toisen hyväksi.
Minkälaisista asioista luopuminen on ollut koskettavinta ja -
minkä hyväksi ihmiset ovat luopuneet?
Eräs pieni tyttö luopui hammas- keijulta saamastaan kolikosta.
Erään kuolemanvakavaa syöpää sairastavan naisen ystävät -
lahjoittavat aina Skip1.orgille kun nainen saa kemoterapiahoitoa.
Nainen kertoi, ettei halua sairastaa turhaan.
Tällainen rakkaus on sankarillista.
Siitä läikkyy ympäristöön ja se saa aikaan liikettä.
Lapset, joita autamme kylissä, eivät ole kuolemassa syöpään tms. -
vaan tarvitsevat ruokaa.
Tämä nainen oli päättänyt olla välittämättä syövästä.
Koen valtavaa rohkaisua aina kun luen Skip1.org:sta -
mistä ihmiset ympäri maailmaa ovat luopuneet.
Kirjasi siis kehottaa meitä rakastamaan muita niin, että -
rakkaus saa meidät luopumaan jostain meille tärkeästä.
Lisäksi kerron yli 30 tapauksesta, -
jolloin olen vastannut Jumalalle kyllä ja heittäytynyt.
En olisi ikinä osannut kuvitella, mitä siitä on seurannut muille.
Haluan antaa kuten kuten Joh. 3.16:ssa sanotaan: -
"niin on Jumala maailmaa rakastanut, että Hän antoi".
Et ikinä kadu, että annoit, etkä myöskään sitä, että -
muut tietävät halusi antaa aikaasi, rakkauttasi ja voimavarojasi.
Meille kaikille on yhteistä se, -
että jokaisessa päivässä on 86 400 sekuntia, -
riippumatta varallisuudesta, pituudesta jne.
Kysymys on siitä kuinka käytät ne sekunnit tänään.
Kiitos Shelene, että tulit ohjelmaan -
kertomaan kirjastasi "Rakasta, luovu, heittäydy". - Kiitos.
On aika kuulla mitä Facebookissa kysytään. Simisola Okai kertoo.
Gabriel Nigeriasta kysyy, mitä tehdä kun on loukannut jotakuta.
Tulee pyytää anteeksi ja tehdä parhaansa, ettei sama toistu.
Oma pahoittunut mieli ja ylpeys voivat tehdä sen vaikeaksi.
Jeesus kehottaa - Mat 5:23-24 "...jos tuot lahjaasi alttarille -
ja siellä muistat, että veljelläsi on jotakin sinua vastaan, ... -
käy ensin sopimassa veljesi kanssa, ja tule sitten uhraamaan lahjasi."
Jumala suhtautuu sopimiseen vakavasti.
Seuraavaksi naisesta, jota mies piinasi vuosi.
Olimme kotonani. Mies veti esiin aseen ja osoitti sillä minua.
Luodin hän kuitenkin aikoi säästää kunnes olisi poliisi.
Käännekohta ei ole vain TV-ohjelma.
Seuraa meitä sosiaalisessa mediassa.
Kertomuksemme nainen noudatti mielellään sääntöjä.
Hänelle oli opetettu, että saadakseen rakkautta piti totella.
Halu miellyttää johti tilanteeseen, jossa hän katsoi aseen piippuun.
Ensimmäisen kerran hän löi, kun riitelimme eräästä tekstiviestistä.
Hän ei hyväksynyt, että puolustin itseäni ja tunteitani.
Deborah Monroe kesti pahoinpitelyä kolme vuotta.
Kun se lisääntyi, Deborah keksi aina uusia syitä jatkaa suhdetta.
Uskoin usein, että hän oli oikeassa.
Sanoin väärin. Hänellä oli huono päivä.
Deborah kasvoi Pohjois-Carolinassa.
Vanhemmat olivat ankaria. Kirkossa käytiin joka sunnuntai.
Hän alkoi uskoa, että Jumala ja vanhemmat hyväksyivät -
vain jos hän noudatti sääntöjä.
Rakastin Jumalaa ja Hän rakasti minua, mutta koin, -
että jos suututtaisin Hänet, joutuisin Hänestä eroon ikuisesti.
Lukioaika sujui ongelmitta ja hän oli erinomainen oppilas.
Opiskellessaan hän toimi seurakunnassa.
Erossa vanhemmistaan hän alkoi tehdä omia sääntöjään.
Aloin käydä juhlissa kampuksella ja-
myöhemmin klubeilla.
Vaikka juhlin, kävin myös seurakunnassa.
Sitten hän alkoi käydä treffeillä ja rakastui.
Hän ihastui minuun.
Hän vaikutti sellaiselta, jonka halusin esitellä äidilleni.
Pian kuitenkin selvisi, että mies halusi hallita kaikkea.
Hän aina uteli mihin menin, kenen kanssa, ja -
määräili ystävistäni ja pukeutumisestani.
Deborah mukautui kuten lapsena toivoen miehen olevan onnellinen.
Kun hän kerran pani vastaan, pahoinpitely muuttui fyysiseksi.
Sain nyrkistä kasvoihini. Ensi järkytyin, mutta -
sitten vaan ajattelin, että mitäköhän seuraavaksi.
Suhde jatkui, mutta miehen väkivalta paheni.
Halusin uskoa, että pystyn muuttamaan hänet.
Kuvittelin, että jos rakastan häntä enemmän, väkivalta loppuu.
Näin ei käynyt.
Deborah eristäytyi perheestään, ystävistään ja seurakunnasta.
En halunnut kysymyksiä, koska olisin purskahtanut itkuun.
Sitten kaikkien hämmästykseksi hän osti miehelle aseen.
Mies sanoi tarvitsevansa aseen uskottavuutensa vuoksi.
Hän oli kouluttautumassa poliisiksi. Halusin tehdä hänet onnelliseksi.
Mies uhkaili Deborahia aseella.
Muistan sen kuin eilisen päivän.
Hän veti asunnossani aseen esiin, osoitti minua ja sanoi, -
ettei tuhlaisi luotia minuun nyt vaan vasta tultuaan poliisiksi.
Tämä toistui. Deborah alkoi uskoa, että mies vetäisi liipaisimesta.
Näin mielessäni hautajaiseni. Olin yksin.
Tuntui, ettei Jumala kuullut, koska lyöminen vaan jatkui, -
vaikka rukoilin muutosta poikaystävässäni.
Halusin vain rakkautta ja yksinkertaista elämää.
Koin olevani auttamattoman yksin yrittäessäni miellyttää äitiäni, -
poikaystävääni ja ystäviäni. Olin kadottanut itseni.
Tilanne meni ohi, mutta -
se antoi Deborahille rohkeuden päättää suhde ja tulla Jumalan luo.
Kaduin joutumistani harhateille ja epätervettä suhdetta.
Muistan sitten miten eräänä yönä koin vahvasti, että -
Jumala otti minut käsivarsilleen.
Saatoin vain itkeä, kun tyhjyys alkoi väistyä -
vaikkakaan se ei taianomaisesti hävinnyt.
Deborah toipui sielunhoidon, rukouksen ja Raamatun avulla.
Hän toimii kotiväkivallan uhrien hyväksi.
Hän on naimisissa ja äiti. Jumalan rakkaus on tullut todeksi.
Rakkaus on aivan mieletöntä. Sanon näin koska onhan se mieletöntä, -
että Hän rakastaa minunkaltaistani rikkimennyttä.
Silloinkin kun elin vaikeaa aikaa ja pakenin Häntä, Hän oli siellä.
Ei ole paikkaa minne voisit paeta Jumalan rakkautta.
Katkon jälkeen lentäjän viimeiset sanat perheelleen, -
kun heidän lentokoneensa syöksyy kohti kanjonia.
Olimme vielä ilmassa. Siipien kärjet jo koskettivat puita.
Sitten kone iskeytyi vuoren- rinteeseen. Koko maailma pimeni.
Olet tarkka, mitä syöt.
Entä millä ruokit mieltäsi?
Ajattele sitä.
Jos olet koskaan lentänyt, olet ehkä pelännyt koneen putoamista.
Näin tapahtui perheelle, kun koneen moottori pysähtyi.
Kertomus saa sinut tarttumaan tuolisi reunaan.
Olimme päässeet harjanteen yli.
Nopeusmittarin lukema pieneni hetkessä 110:stä 40:een.
Silloin sanoin, että en usko meidän selviävän tästä.
Sanoin rakastavani heitä ja käänsin koneen nokan kohti kanjonia.
Brian Brown oli lentämässä vaimonsa ja tyttärensä kanssa Cessnallaan -
Sacramentosta kohti Idahoa tapaa- maan vanhinta tytärtä Tabathaa.
Puolivälissä matkaa he joutuivat vaarallisen myrskyn keskelle.
Kun myrsky yltyi, tiesin, että vaikeuksia oli tulossa.
Kone alkoi vaappua eri puolille todella dramaattisesti.
Vasemmalle ja oikealle. Se oli todella pelottavaa.
Maasto oli vuorista. Yritin pysytellä pilvien alapuolella.
Korkeusmarginaali jäi todella pieneksi.
Jännitys koneessa alkoi kohota.
Kun myrsky yltyi, Brianin vaimo Jayann alkoi rukoilla.
Hän pyysi Jumalaa lähettämään enkelinsä koneen siiville, koska -
tilanne oli uhkaava. Tähän sanoimme kovalla äänellä "aamen".
Hetken päästä koneen moottori pysähtyi.
Nopeuden ja hallinnan lisäämiseksi Brian käänsi koneen nokan alas.
Hän sanoi rakastavansa heitä.
Sen kuullessani suljin silmäni ja -
sanoin Jumalalle, etten ole valmis ja että suojele meitä.
Törmäyksen lähetessä tunsin ohjauksen palautuvan.
Vedin nokan äkkijyrkkään nousuun.
Pystyimme lentämään seuraavaan vuorenrinteeseen asti.
Siellä siipien kärjet osuivat puihin ja iskeydyimme maahan.
Maailma musteni.
Brian menetti iskussa tajuntansa. Verenvuoto oli runsasta.
Kun tulin tajuihini, tajusin, että olin hengissä.
Kiitin Jumalaa Jayannin rukouksesta ja enkeleistä.
Seuraavaksi kuulin Heatherin yhtäkkiä huutavan "äiti".
Kun katsoin olkani yli, -
näin Jayannin roikkuvan tuolillaan kuin räsynukke.
Sydäntäni viilsi. Ajattelin maahansyöksyn tappaneen hänet.
Luulin äitini kuolleen välittömästi, koska hän roikkui velttona.
Tuin Jayannin päätä, jotta hengitystie pysyisi auki.
Huusimme Heatherin kanssa, että herää, herää.
Suutelin häntä - ehkä viimeisen kerran.
Sitten hän räpsytti silmiään ja haukkasi ilmaa.
Muistan tulleeni välillä tajuihini ja -
sanoneeni, että olen hengissä.
Brianin ja Jayannin päävammat olivat vakavia.
Tunnit kylmässä ja olematon toivo pelastumisesta -
saivat Brianin tajuamaan voimattomuutensa.
Minulla oli tuntikausia aikaa miettiä mennyttä elämääni.
Olin hallinnut tilanteita. Se kuului työhöni palolaitoksella.
Yön edetessä oli ilmeistä, kenellä on hallintavalta.
Minä se on ollut.
Kun Brian luovutti tilanteen Jumalalle, alkoi tapahtua.
Keskiyöllä puhelin valaisi ohjaamon. Tabatha soitti.
Haukoimme henkeämme, koska meille oli täysi yllätys, -
että hylyssä oli toimiva puhelin.
Olimme syvällä vuorenrotkossa, joten signaali tuntui ihmeeltä.
He eivät ehtineet vastata, mutta Heather soitti heti hätänumeroon.
Oli ihme, että matka- puhelinyhteys toimi.
Hätänumero hälytti ensimmäisellä yrittämällä. Kiitin Herraa.
911. Mikä on hätänä?
Olen lentokoneessa, joka syöksyi maahan vuoristossa.
Pelastusoperaatio Idahon vuoristo- alueella käynnistyi nopeasti.
Juuri ennen auringonnousua Brian kuuli helikopterin äänen.
Hän viittoili pelastajille puhelimen taskulampulla.
Oltuani pelastustehtävissä yli 25 v. tiesin mikä on mahdollista.
Jumala oli kanssamme onnettomuudessa, -
koska tapahtui ihmiselle mahdottomia asioita.
Jumala toi oikeat ihmiset oikeaan paikkaan oikeaan aikaan.
Moninkertaisia ihmeitä ei voi selittää -
ilman Jumalan käden vaikutusta kaikkeen.
Kesti pari tuntia saada perhe koptereihin ja pois vuoristosta.
Brownit ovat kiitollisia Jumalan väliintulosta ja -
että kuoleman uhatessa heillä oli rauha Kristuksessa.
Ihmiset kysyvät, että enkö ollut kauhuissani. En ollut.
Vaikka en halunnut kuolla, olin valmis, koska tiesin mihin menisin.
Varmuus sydämeni ja sieluni ikuisuudesta lohdutti minua.
Vanhempani ovat minulle suuri siunaus.
En tiedä mitä tekisin ilman heitä.
Brian kirjoitti ihmeellisestä eloonjäämisestään kirjan "Rescued".
Kirjan nimellä "Pelastettu" on useita merkityksiä.
Emme kuolleet rysähdykseen. Meidät pelastettiin vuorenrinteeltä.
Sieluni pelastui.
Syöksy tuulilasin läpi ja kaikki muu mitä tapahtui herätti minut.
Aloin ymmärtää, että Jumala hallitsee.
Minun tulee luovuttaa ongelmani Hänelle ja antaa Hänen auttaa.
Rukoilen, että näin on koko loppuelämäni.
Jumala todella on Jumala joka pelastaa.
Hän pelasti perheen lentokoneen maahansyöksyssä, -
joten Hän voi pelastaa myös sinut.
Rva Brown sanoi, että Jumala antoi hänelle rauhan.
Jos olisit kuolemanvaarassa tänään, olisiko sinulla rauha?
Saat tämän rauhan, kun pyydät Jeesusta elämääsi.
Rukoillaan yhdessä.
Kiitos Herra Jeesus, että kuolit puolestani ja että -
lupasit antaa minulle rauhan.
On vaikea uskoa, -
että kuoleman edessä voisi kokea rauhaa kuten nainen kertoi.
Haluaisin kokea samaa. Tule elämäni kaaokseen. Muut eivät siitä tiedä.
Kiitos, että kuolit vuokseni. Otan vastaan rakkautesi ja rauhasi nyt.
Aamen.
Tässä oli tämänkertainen jaksomme. Muista päivän sana "rakkaus".
Kerro Twitterissä @TPZone #LOVE miten Jumala on muuttanut sinua.
Lopuksi Minister Kenn laulaa "Arugbo Ojo" - "Muinaisina aikoina".
Näkemisiin ja Jumalan siunausta.
Taivaat julistavat valtaasi ja kuninkuuttasi.
Herra sinä hallitset. Aikojen alusta kuningas.
Olet ikiaikainen. Herra sinä hallitset.
Valtaistuimesi nojaa oikeuteen ja oikeamielisyyteen.
Herra sinä hallitset.
Sinä Herra olet suuri ja ylistyksen arvoinen.
Herra sinä hallitset.
Me huudamme pyhä, pyhä on Jumalamme.
Anna kunniasi täyttää tämä paikka.
Kaikki nostakaa kätenne. Korottakaa äänenne.
Se on yksinkertaista. Sinä olet kaikkivaltias Jumala.
Olet aina ollut.
Huudamme puoleesi Herra. Anna kirkkautesi täyttää tämä paikka.
Taivaat julistavat valtaasi ja kuninkuuttasi.
Herra sinä hallitset. Alusta alkaen kuningas. Sinä olet.
Olet ikiaikainen. Sinä hallitset.
Valtaistuimesi nojaa oikeuteen ja oikeamielisyyteen.
Kyllä, Herra sinä hallitset.
Sinä Herra olet suuri ja suuren ylistyksen arvoinen.
Herra sinä hallitset.
Me huudamme pyhä, pyhä on Jumalamme.
Anna kirkkautesi täyttää tämä paikka.
Olet ikiaikainen.
Korottakaa kaikki äänenne. Herra me korotamme nimeäsi.
Suomennos: Pirkko Oittinen