Tässä jaksossa: -
Se oli kuin tyrmäysisku. Olin lyöty.
Ensi kertaa minusta tuntui, että olin syntynyt kamaliin oloihin -
ja aloin kyseenalaistaa asioita.
TOIVO
VOITTO
ELÄMÄ
KÄÄNNEKOHTA
Näkemiin menneisyys, tervetuloa tulevaisuus
Hei! Mukavaa, että olet mukana. ―Niin on. Tviittaa meille -
ja kerro, että katsot ohjelmaa. ―Erica, vuosi sitten et voinut hyvin, -
mutta selvisit vaikeuksista. Mikä auttoi sinua jaksamaan?
10 minuutin torkut ottojen välillä.
Siksi emme siis löytäneet sinua. Vaikeuksista puheen ollen, -
kun seuraava vieraamme sairastui, hän kokeili kaikkea lääketieteestä -
voodoo-juomiin, mutta kaikki muuttui, kun hän tapasi parhaan Lääkärin.
Holly Flood haastattelee häntä.
Sairastuit vuonna 1990. Mitä tapahtui?
Sairastuin vuonna 1990 isäni kuoleman jälkeen.
Kamppailimme hänen tilastaan.
Kerrottiin, että äitipuoleni menivät noitien ja velhojen pakeille -
ja langettivat ylleni kirouksia, -
koska olin yksi edesmenneen isäni omaisuuden perijöistä.
Kun ylleni langetettiin kirous, aloin voida huonosti ja sairastuin.
Pahat henget imivät vertani, ja minulta lähtivät kaikki hiukset.
Painoni putosi, ja menetin lihasmassaa. Kävin todella kalpeaksi.
Osaatko kuvitella minut kalpeana? Näytin todella kammottavalta.
En tiennyt, mitä minulle tapahtui. Koska äitini oli sairaanhoitaja, -
kävin kaupungin parhailla klinikoilla. Lääkärit yrittivät tehdä diagnoosia, -
mutta saivat selville vain, että puna- ja valkosoluni kuolivat nopeaa tahtia.
Sain lääkkeitä, mutta ne eivät voineet hengelliselle ilmiölle mitään.
Mitä enemmän lääkettä sain, sitä enemmän elimistöni heikkeni.
Pian tein kuolemaa. Kävin heikoksi enkä voinut syödä enkä juoda.
He lähettivät minut kotiin kuolemaan ja käskivät äidin valmistautua siihen.
Mitä ajattelit, kun kuulit sen? Mitä mielessäsi liikkui?
Näin koko ajan itseni kuolleena vanhempieni olohuoneessa.
Näin ihmiset itkemässä.
Olin valmis kuolemaan ja yritin tappaa itseni kahdesti.
Olin tuskissani, ja oli vaikea nähdä muiden elävän täyttä elämää.
Tein kuolemaa, eivätkä läheiseni pystyneet käymään luonani.
Menetin kaikki ystäväni ja ajattelin, että kuolema oli parempi vaihtoehto -
kuin elämä raatelevan kivun kanssa.
Tiesit, että ongelma oli enemmän hengellinen kuin fyysinen.
Mainitsitkin noituuden. Luin, että menit tai sinut vietiin -
samaan aikaan noitien luo, jotka yrittivät ratkaista ongelman. ―Kyllä.
Menin noitatohtorin luo saadakseni elämäni takaisin.
Maksoin hänelle rahaa ja annoin kanoja ja vuohia.
Sanoin äidilleni: "Kokeillaan kaikkea, sillä muuten kuolen."
Hän itki ja suostui kokeilemaan myös noituutta, että saisin elää.
Vein noidille yhä enemmän kaikenlaista, ja he lukivat loitsujaan.
He sanoivat lepyttelevänsä henkiä ja maksavansa henkeni hinnan, -
koska kiroamiseeni käytettiin paljon rahaa. Minun pitäisi maksaa -
kaksi kertaa niin paljon lunastaakseni itseni kirouksesta -
ja saadakseni elämäni takaisin.
Mikä sai sinut lopettamaan rahan syytämisen heille?
Missä vaiheessa sanoit, että jo riittää?
Yhdessä vaiheessa palasin kouluun, ja eräs nuori mies nimeltä Mucozah -
tuli luokseni ja sanoi: "Tucker, olet laihtunut kovasti.
Näytät kurjalta ja lannistuneelta. Et ole lainkaan onnellinen.
Haluan kertoa, että on olemassa elämä kärsimyksesi tuolla puolen, -
Jeesuksen elämä. Sinun ei tarvitse kuolla ilman Jeesusta.
On kaksi erilaista kuolemaa. Kuolema ilman Jeesusta tai Hänen kanssaan.
Jeesuksen kanssa on erilaista, koska tietää, mihin on menossa.
Kuolema ilman Jeesusta on niin tuskallinen, ahdistava ja sokea, -
koska ei tiedä, mihin on menossa. Jeesuksessa on toivo."
Hän ei edes puhunut paranemisesta!
Hän sanoi, että kaikki me kuolemme. Pyysin häntä kertomaan Jeesuksesta.
Hän kertoi Jeesuksesta siinä kadulla ja antoi minulle pienen Raamatun.
Hän sanoi, ettei minun tarvinnut maksaa paranemisestani -
tai hengittämästäni hapesta. Riittäisi, että uskoisin Jeesukseen.
Silloin Hän tulisi sydämeeni -
ja olisi auttajani hädän keskellä ja ystäväni ikuisesti.
Kysyin: "Missä Hän on? Olen itkenyt kaiket yöt."
Hän sanoi: "Jeesus on tässä. Anna Hänen tulla elämääsi."
Hän pyysi minua kohottamaan käteni ja toistamaan syntisen rukouksen -
ja sanoi: "Jeesus on nyt sydämessäsi."
Aamen. Sanomme, että Jumalan Sana on elävä Sana. ―Kyllä. Oikein.
Halusit tehdä itsemurhan, olit masentunut ja halusit luovuttaa, -
kun tämä mies kertoi sinulle Jeesuksesta. Miten elämäsi muuttui?
Kun uskoin Jeesukseen, ylleni tuli rauha, jota ei voi sanoin kuvata.
Harteiltani nousi valtava paino, jota en myöskään osaa kuvailla.
Elämäni yllä oli ollut valtava taakka, joka vain katosi.
Koit siis hengellisen muutoksen, mutta entäpä fyysinen puoli?
Mitä tapahtui sairaudelle, jota lääkärit eivät osanneet diagnosoida -
ja johon ei ollut parannuskeinoa? ―Aloin lukea Jumalan Sanaa -
ja sanoa: "Saatana, poistu elämästäni. Jeesus on tullut elämääni."
Päätin luopua kaikista taikakaluistani, joita olin saanut noidilta.
Paikallinen pastori poltti ne. Näin sanouduin irti noituudesta.
Heti kun olin tehnyt sen, kehoni alkoi parantua.
Ruoka ja juoma alkoivat maistua, ja koko kehoni vain heräsi eloon.
Oloni ei enää ollut tuskainen, ahdistunut ja levoton.
Aloin odottaa innolla toivoa, elämää ja iloa.
Söin ja join, ja painoni nousi.
Koko fyysinen olemukseni muuttui, ja paranin fyysisesti.
Pastori Tuckerin usko paransi hänet, kuten laulussa sanotaan.
Ericalla on rohkaisun sanoja päivän inspiraatiominuutissa. Ole hyvä.
Kiitos, Muyiwa. Tasan vuosi sitten pääsin sairaalasta -
leikkauksen ja syöpädiagnoosin jälkeen. Itkin matkalla kotiin.
Olin kiitollinen, että olin elossa. Kemoterapia loppui kuukausia sitten, -
mutta kärsin vieläkin sivuvaikutuksista. En jaksa seisoa pitkään.
Jos istun pitkään, niveleni jäykistyvät, ja nouseminen on tuskallista.
Silti olen kiitollinen. Snl. 17:22 "Terveydeksi on iloinen sydän, -
mutta murtunut mieli kuivuttaa luut."
Luiden kuivumista nyt viimeksi tarvitsen, joten päätän hymyillä -
kaikesta huolimatta ja uskoa, että kaikki kääntyy parhain päin.
Jumala voi parantaa minut hetkessä. Silloin en enää tarvitse lääkäreitä.
Pidän kiinni tuosta lupauksesta, mutta sen täyttymiseen asti -
annan Hänen voimansa tulla täydelliseksi heikkoudessani.
Olipa tilanteesi mikä tahansa, anna Jeesuksen kulkea kanssasi, -
koska Hän lupaa kantaa sinua, kun et jaksa ottaa enää askeltakaan.
Koetko olevasi muita huonompi, yksinäinen tai ryhmästä syrjäytetty?
Saat kohta apua menestyskirjailijalta, joka tietää, miltä sinusta tuntuu.
Käännekohta-kokemuksesi ei tarvitse loppua ohjelman päättyessä.
Seuraa meitä sosiaalisessa mediassa!
Lysa TerKeurst on kysytty puhuja, menestyvä kirjailija, vaimo ja äiti, -
mutta tietää jotain torjutuksi tulemisesta. Uusimmassa kirjassaan -
hän kertoo, miten negatiiviset kokemukset voi kääntää hyväksi.
Tervetuloa ohjelmaan. ―Kiitos, että sain tulla. ―Kiitos itsellesi.
Esittelin sinut kirjailijaksi, puhujaksi ja äidiksi.
Mitä ihmettä Lysa voisi tietää torjutuksi tulemisesta?
Valitettavasti tiedän torjutuksi tulemisesta paljonkin.
Se ilmenee monella tavalla. Se ei ole vain sitä, -
että poikaystävä tai puoliso särkee sydämemme. Se voi olla tunne siitä, -
että meidät on jätetty syrjään tai että olemme muita huonompia.
Usein matkaamme aiempiin torjutuksi tulemisen tunteisiimme -
ja tuomme vanhan kivun nykyhetkeen, jolloin nykyinen kipu voimistuu.
Olimmepa tulleet torjutuiksi missä elämämme vaiheessa vain, -
se estää meitä olemasta parhaim- millamme muistuttamalla meitä -
pahoista asioista, joita meille on sanottu. Yritämme joko parantua -
menneisyyden torjunnasta tai selvitä nykyisestä torjunnasta -
tai pelkäämme, että meidät torjutaan. ―Haluan kysyä sinulta jotain.
Kuvaat rehellisesti kokemuksiasi siitä, että isäsi jätti sinut, kun olit nuori.
Mutta mistä tiedän, mikä todella on torjumista -
ja mikä vain sitä, että joku kertoo asioista rehellisesti -
niin kuin ne näkee yrittäessään auttaa minua?
Meidän pitää tiedostaa kaksi ihmisen ydinpelkoa.
Niiden avulla voimme havaita, minkä tasoisesta torjunnasta on kyse.
Nuo kaksi pelkoa ovat kokonaan hylätyksi tulemisen pelko -
ja identiteetin menettämisen pelko. Jos jompikumpi näistä on läsnä, -
jos ihminen pelkää, että hänet hylätään täysin -
tai että hän menettää identiteettinsä, silloin kyse on torjunnasta.
Niin tapahtui ehdottomasti isäni kanssa. Se oli iso osa lapsuuttani, -
joten monet havaintoni ja nuo kaksi pelkoa seurasivat minua aikuisuuteen.
Torjutuksi tuleminen ei ole vain tunne.
Se voi varjostaa ihmisen elämää niin, ettei hän kykene tekemään päätöksiä.
Kirjasi Uninvited on auttanut monia, ja monet ovat lainanneet sitä -
ja kertoneet sen olleen heille avuksi. Kirjassa on luku, joka huvitti minua.
"Kuntosalilla on nainen, joka vihaa minua." Kerro tästä jotain.
Onneton nimi luvulle, eikö olekin?
Tuo luku kertoo torjunnan havaitsemisesta.
Kerron siinä naisesta, jonka kohtasin kuntosalilla.
Hän oli viereisellä ellipsilaitteella. Hän oli ruskettunut ja hyväkuntoinen.
Itse tunsin olevani kaikkea muuta, kuin vaahtokarkki t-paidassa.
Niiden kaikkien naisten puolesta, jotka ovat kokeneet olonsa kurjiksi -
kuntosalilla kaikkien laihojen naisten rinnalla, päätin yrittää voittaa hänet.
Se ei sujunut kovin hyvin, joten hän puhutteli minua rumasti.
Havaintoni oli, että hän lähti laitteelta ja meni pois, -
koska halusi torjua minut eikä kestänyt olla lähelläni.
Aina, kun puhuin hänen kanssaan kuntosalilla, -
ajattelin, että tässä on se nainen, joka vihaa minua.
Kerran kohtasin hänet mennessäni vessaan, ja hän hymyili minulle.
Hymy ei sanonut: "Aion pyyhkiä sinulla kuntosalin lattiaa", -
vaan: "Hei, olenko tavannut sinut joskus?" Jumala näytti minulle, -
ettei tuo nainen ollutkaan torjunut minua. Kyse oli omista havainnoistani.
Kuvittelin hänen sanoneen asioita, hän ei koskaan sanonut.
Torjunta oli tapahtunut vain päässäni. Uskon, että tätä tapahtuu kaikille.
Olet aivan oikeassa. Käymme usein keskusteluja oman päämme sisällä.
Olen ainakin ajatellut: "Ensi kerralla, kun se ja se sanoo näin, sanon näin."
Mutta tuota keskustelua ei koskaan tule, sillä olen vain kuvitellut sen.
Voisimme jatkaa tästä, mutta siirryn kohtaan, jossa puhut Jumalasta.
Kerrot, että Jumala voi auttaa meidät kaiken tämän kivun läpi.
Hän auttaa meitä ymmärtämään kokemaamme ja pääsemään siitä yli.
Uskon, että kaikkia ihmissuhteitamme yhdistää tämä kysymys: -
Onko tämän ihmisen rakkaus kuin turvariepu, varma aina paikalla?
Vai onko hänen rakkautensa enemmänkin kuin kysymysmerkki?
Voiko se mennä pois, jos teen jotain väärin?
Koska suhteemme muihin perustuu tällaiseen kaupankäyntiin, -
saatamme luulla, että Jumalan rakkaus perustuisi siihen, -
miten hyvin tai huonosti selviämme, tai lisääntyisi tai vähenisi sen mukaan.
Kirjoitan, että on olemassa rakkaus, -
jota ei voi järkyttää, viedä pois eikä himmentää, eikä se voi vähentyä.
Jumalan rakkaus on aivan erilainen kuin ihmisten rakkaus, -
sillä se ei perustu meihin, vaan se vain annetaan meille.
Meidän pitäisi elää siitä käsin, että meitä rakastetaan.
Jos ihmiset ymmärtävät sen, heidän elämänsä perusta vahvistuu.
Aikamme loppuu pian. Selaillessani kirjaa huomasin erään asian.
Joskus ihmiset toimivat juuri niin kuin havaitsemme heidän toimivan, -
mutta se johtuu siitä, että he vain purkavat omaa kipuaan.
Jos emme tiedä tätä, saatamme ihmetellä, miksi he tekevät aina niin.
Miten voimme yrittää ymmärtää tällaisia ihmisiä ja auttaa heitä?
Muista, että rikkinäiset ihmiset rikkovat muitakin ihmisiä, -
parantuneet taas parantavat. Parasta, mitä voimme tehdä, -
on löytää yhteinen epävarmuuden aihe ja ottaa se puheeksi: -
"Kuule, minustakin tuntuu joskus samalta. Mitä voimme tehdä asialle?"
Hyvä idea voisi olla pyytää tuota ihmistä lukemaan kirjaani kanssasi.
Kirjan lopussa on testi, jonka voitte tehdä yhdessä.
Se auttaa parantamaan teidän kummankin tietoisuutta itsestänne.
Kiitos, Lysa, että kirjoitit tämän kirjan ja annoit meille ajateltavaa -
ja myös avaimia parempaan elämään. ―Ole hyvä. Kiitos sinulle.
Kohta tapaamme koripallotähden, -
jonka pahin vastustaja on hänen isänsä synkkä perintö.
Odotin saavani lukea upean kirjoituksen itsestäni, urastani -
ja elämäni suurimmasta pelistä, mutta siinä puhuttiinkin vain isästäni.
"Katselkaa kedon kukkia, kuinka ne kasvavat; -
eivät ne työtä tee eivätkä kehrää.
Kuitenkin minä sanon teille: ei Salomo kaikessa loistossansa -
ollut niin vaatetettu kuin yksi niistä."
"Älkää siis tekään etsikö, -
mitä söisitte ja mitä joisitte, älkääkä korkeita tavoitelko."
"Vaan etsikää Jumalan valtakuntaa, -
niin myös nämä teille annetaan sen ohessa." Luuk. 12:27, 29, 31.
Candice Wiggins oli urheilutähti.
Hänellä oli upea ura, ja hän tähtäsi ammattilaiseksi, mutta pelasipa hän -
miten hyvin tahansa, hän ei päässyt pakoon isänsä menneisyyttä.
Candice Wigginsillä oli lahjoja ja motivaatiota päästä huipulle.
Etelä-Kaliforniasta kotoisin oleva pelintekijä saavutti unelmansa -
ja pääsi WNBA-liigaan tehtyään upean uran Stanfordin yliopistossa.
Häntä verrattiin usein isäänsä, baseball-pelaaja Alan Wigginsiin.
Candice oli 4-vuotias, kun huumeita käyttänyt ja masentunut isä kuoli.
Juoksin kuin hän ja näytin häneltä. Ajattelin, että jos menestyisin, -
jos olisin niin kuin hän, koska se toi perheelleni lohtua.
Isänsä hautajaisissa Candice koki, -
että perheen hyvinvointi riippui siitä, pystyikö hän menestymään kuin isä.
Se oli epäilemättä suurin motivaationi lähde.
Tiesin pystyväni tuomaan iloa suuren tuskan keskelle.
Lukiossa Candice johti joukkueensa kahteen osavaltion mestaruuteen.
Hän pääsi Stanfordin yliopistoon, ja hänestä tuli neljästi paras pelaaja.
Hän koki, että joukkueen menestys riippui hänen pelistään.
Otin urheilun niin vakavasti, että Stanfordissa opiskellessani -
kiinnitin otteluohjelman selkääni. Valmentaja Tara VanDerveer sanoi: -
"Pidät meitä pystyssä, ja siksi kasaan paineita niskaasi."
Candice keskittyi koripalloon niin, -
ettei lapsuuden sitoutumiselle Jeesukseen ollut enää sijaa.
En koskaan puhunut Hänelle. Minulla oli huoneessani Raamattu, -
jonka isoäitini oli antanut, mutta en koskaan uppoutunut siihen.
En rukoillut.
Vaikka Candicesta tuli kuuluisa, hänen isänsä nimi varjosti häntä.
Kun urani eteni, minua seuraava hirviö tuli yhä lähemmäs.
Hirviö tavoitti hänet vuonna 2008.
Juuri ennen NCAA:n neljännes- välieräottelua Marylandia vastaan -
hän meni internetiin lukemaan hänestä kirjoitettua artikkelia.
Odotin saavani lukea upean kirjoituksen itsestäni, urastani -
ja elämäni suurimmasta pelistä, mutta siinä puhuttiinkin vain isästäni.
Candice ymmärsi, että ihmisiä kiinnosti hänen uransa, ei hän itse.
Se oli kuin tyrmäysisku. Olin lyöty.
Sielullani ei tuntunut olevan väliä.
Ensi kertaa minusta tuntui, että olin syntynyt kamaliin oloihin -
ja aloin kyseenalaistaa asioita. Kyseessä oli elämäni tärkein peli.
Perheemme perintö, oma nimeni ja unelmani pääsystä WNBA:han -
olivat vaakalaudalla. Kaikki oli pelissä.
Tiesin, että valmentajani ja ystäväni eivät pystyneet auttamaan.
Menin Hänen luokseen, joka pystyi.
Candice saattoi kääntyä vain Jumalan puoleen.
Pyysin Jumalalta, -
että ainakin tuo kipu lähtisi pois, ellei mitään muuta.
Oikeastaan ensi kertaa rukoilin ja luotin Jumalaan.
Tuli hiljaisuus ja tyyni rauha. Jokin oli nyt toisin.
Candice teki ennätykselliset 41 pistettä -
ja johdatti joukkueensa neljän parhaan joukkoon.
Tein ennätyksen, jota kukaan mies tai nainen ei ole rikkonut.
Hulluinta pelissä oli, että tuntui, etten pelannut itse.
Ympärilläni täytyi olla enkeleitä, -
sillä tein surkeita heittoja, mutta ne menivät kaikki sisään.
Heitin uudestaan, ja sekin meni sisään. Se oli vastaus rukoukseeni.
Joukkue hävisi välieränsä Tennesseetä vastaan, -
ja Candicen yliopistoura päättyi. Hänen identiteettinsä ei perustunut -
enää voittoihin tai hänen isäänsä, vaan suhteeseen Jeesuksen kanssa.
Jumala vastasi rukoukseeni. Hän tietää, milloin meillä on vaikeaa.
Hän tiesi täsmälleen, mitä tarvitsin. Tarvitsin sitä, -
että Hän kuuli minua ja puhui minulle tuon pelin kautta, -
jotta voisin vihdoin olla Candice Wiggins enkä Alan Wigginsin tytär.
Candice ilmoitti juuri lopettavansa 8-vuotisen ammattilaisuransa.
Hän on kasvanut uskossaan ja oppinut lisää identiteetistään.
Yhden asian hän muistaa aina.
Jeesus oli minulle tie, jota seurata ja johtaja.
Hän auttoi minua pääsemään eroon täydellisyyden tavoittelusta.
Hän auttoi minua pääsemään syyllisyydestä, josta pidin kiinni, -
ja tarpeesta miellyttää ihmisiä. Sain vihdoin hengittää vapaasti.
Candicen identiteetti ei ollut hänen tai hänen isänsä menestyksessä.
Hän löysi sen Jeesuksesta. Ehkä sinäkin etsit sitä vääristä paikoista.
Jos et etsi identiteettiäsi Jeesuksesta, et koskaan löydä sitä, -
mutta voit muuttaa asian pyytämällä Jeesusta elämääsi.
Silloin Hänestä tulee identiteettisi. Rukoillaan siis yhdessä.
Herra Jeesus, tule elämääni, -
sydämeeni ja maailmaani.
Ole identiteettini ja anna minulle uusi alku.
Auta minua ymmärtämään maailmaa, jossa elän.
Tarvitsen Sinua nyt. Tarvitsen rauhaasi ja iloasi.
Tule sydämeeni, Jeesus.
Herra, pyydän, että ystäväni, jotka rukoilevat kanssani, -
huomaisivat, että vapaus ja rauha tulevat Sinusta, eivät huumeista.
Kiitos, Herra. Aamen.
Jos rukoilit kanssani, kerro siitä meille. Kohta saat yhteystietomme.
Katsot tarkkaan, millä ruokit kehoasi.
Mutta millä ruokit mieltäsi?
Mieti sitä.
Ohjelma lähestyy loppuaan. Vielä on aikaa yhdelle ajatukselle.
Elämä heittää tiellemme esteitä, mutta Jeesus lupaa antaa rauhan.
Heitä siis pois pelkosi ja huolesi ja tartu rauhan lahjaan.
Lopuksi Lecrae ja For King & Country esittävät kappaleen Messengers.
Näkemiin ja siunausta!
Meidät on kutsuttu antamaan kaikkemme Hänelle
Nouse menneisyyden vankilasta, vain tällä hetkellä on merkitystä
Miten ihmiset löytävät valon, jos emme kerro heille siitä?
Tehtäväsi täällä on heijastaa Häntä ja tehdä sitä, mistä Hän välittää
Tiedän, että kaikki järjestyy Tiedät, että se on elämäsi
Ja tiedämme, ettemme voi odottaa, koska aika loppuu
Kutsut kaikkia sanansaattajia
Kutsut kaikkia sanansaattajia, kuuletko sen?
Olen ollut rumissa paikoissa ja nähnyt vihaa, kuolemaa ja tuhoa
Siellä välinpitämättömyys tappaa ja sokea taluttaa sokeaa
Se on ainoa rikos
Meillä on elämän voima, ja me teemme virheitä
Etenemme armosta ja puhumme Hänestä, vaikkemme osaakaan
Teen sitä rakkauden tähden
Tiedän, että kaikki järjestyy Tiedät, että se on elämäsi
Ja tiedämme, ettemme voi odottaa, koska aika loppuu
Kutsut kaikkia sanansaattajia, kutsut kaikkia sanansaattajia
Kutsut kaikkia sanansaattajia, kuuletko sen?
Suomennos: Anni Lähteenmäki