Tässä ohjelmassa: -
Asuin talossa ilman sähköä ja valoa. Epäonnistuin kaikessa.
Jotkut kaverit ansaitsivat rikoksilla ¤ 50-100 päivässä.
Pankkiryöstö tuntui ratkaisulta.
KÄÄNNEKOHTA Isien synnit
Tervetuloa ohjelman pariin. Meillä on studiossa aivan erityinen vieras, -
Dr. Timothy Stewart kauniilta Bahamalta.
Kiitos että tulit ohjelmaan. - Kiitos kutsusta.
Olemme yrittäneet tätä kauan, joten olen iloinen, että olet täällä.
Kiitos samoin, etenkin kun emme kaiketi ole tavanneet viiteen vuoteen.
Totta, vaikka ei tunnu siltä. On hienoa että olet studiossa.
Kertomus amerikkalaisen naisen ja hänen pienen tyttärensä -
kidnappauksesta ja vankeudesta Iranissa levisi aikoinaan laajalle.
Nyt tytär kertoo pelossa elämisestä ja vapauden löytämisestä.
Holly Flood haastattelee.
Sally Field näytteli 20 v. sitten elokuvassa "Lastani ette saa", -
joka pohjautui Betty ja Mahtob Mahmoodyn kokemuksiin.
Väkivaltainen muslimi aviomies esti vaimoa ja tytärtä lähtemästä Iranista.
Nyt Mahtob kertoo koettelemuksistaan ja -
anteeksiannosta kirjassaan "Nimeni on Mahtob".
Minkälaista elämänne oli ennen kuin matkustitte Iraniin?
Ennen matkaa elimme onnellisina keskilännen tyypillistä elämää.
Isäni toimi anestesialääkärinä, ja äiti oli kotona hoitamassa minua.
Hän myös työskenteli jonkin aikaa vastaanottovirkailijana.
He olivat hyviä vanhempia ja -
käyttivät paljon aikaa kasvattaakseen ja opettaakseen minua.
Meillä oli paljon kanssakäymistä ja -
olimme kuin yhtä perhettä eri puolilta maailmaa tulleiden ystävien kanssa.
Vaikka asuimmekin pienessä kaupungissa, -
kulttuurisesti elämä oli monimuotoista.
Olit tuolloin vähän isän tyttö.
Totta, oli isän tyttö.
Muistan kuinka isä kotona luki lääketieteellisiä aikakauskirjoja, ja -
minä istuin lattialla leikaten vanhoista lehdistä kuvia elimistä.
Hän saattoi sanoa, että leikkaa kaikki kuvat sydämestä, ja leikkasin.
Kerran sitten isäsi ilmoitti, -
että lähtisitte kahden viikon lomalle hänen kotimaahansa Iraniin.
Sinne päästyänne ymmärsitte äitisi kanssa, ettei kyse ollut lomasta.
Kerro mitä tapahtui.
Kaksi ensimmäistä viikkoa oli juhlaa.
Aiottua paluuta edeltävänä iltana äiti oli pakkaamassa, -
kun isä tuli makuuhuoneeseen ja sanoi, -
että jäisimme Iraniin kuolemaamme asti.
Tästä hetkestä lähtien hän oli eri henkilö.
Hän muuttui niin täysin, että hän ikäänkuin katosi.
Kirjasi mukaan tajusit yhtenä päivänä, että isäsi oli hirviö. Mitä tapahtui?
Se oli päivä, jolloin hän ilmoitti, ettemme palaisi Amerikkaan.
Hän alkoi käyttäytyä väkivaltaisena ja hyökkäävänä.
Aiemmin hän oli ollut iloinen, karismaattinen, -
sosiaalinen ja seurallinen henkilö.
Nyt hän oli kova ja jäätävä.
Jopa hänen askeltensa ääni muuttui.
Yhtäkkiä niistä tuli tarkkaan harkittuja ja vihaisia. Pelkäsin häntä.
Kirjan mukaan myös äitisi oli peloissaan.
Te päätitte paeta, koska se oli ainoa tapa päästä pois.
Isäsi yritti saada äitiäsi lähtemään yksin, mutta hän ei suostunut.
Kuinka onnistuitte pakenemaan? - Se oli Jumalan armoa.
Se on lyhyt vastaus ja koko vastaus.
Siinä ympäristössä meidän ei olisi pitänyt voida luottaa kehenkään.
Hallinto vihasi kaikkea amerikkalaista, ja epäluottamusta oli paljon.
Jumala toi kuitenkin elämäämme ihmisiä, -
jotka ymmärsivät tilanteen ja halusivat auttaa.
Vieraat ihmiset riskeerasivat elämänsä, etten kasvaisi luullen -
kaikkien iranilaisten olevan kuin isäni ja hänen perheensä.
Mies, joka auttoi meitä pakenemaan -
18 kk työstä hän halusi korvauksena ainoastaan nähdä hymyn kasvoillani.
Jumala toi näitä ystävällisiä ihmisiä elämäämme.
Kun sitten saavuitte Yhdysvaltoihin, koitko itsesi vapaaksi vai -
pelkäsitkö vielä isääsi ja mitä hän tekisi?
Emme kokeneet itseämme vapaiksi.
Isä oli vannonut, että jos pakenisimme, hän etsisi meidät, -
tappaisi äidin ja veisi minut takaisin.
Olin kuullut hänen sanovan näin monta kertaa.
Lapsen mielessäni pidin itsestään selvänä, -
että hän kidnappaisi minut uudestaan.
Siksi tartuin innokkaana mahdol- lisuuteen oppia Jumalan sanaa.
Ennen Iraniin matkustamista äitini oli jo kristitty ja -
elämässäni oli muitakin uskovia.
Iranista palattuamme kävin kristillistä koulua, -
jossa opeteltiin ulkoa raamatun lauseita ja ylistyslaulujen säkeistöjä.
Uppouduin niihin ajatellen, että kun joudun taas Iraniin, -
jossa minulla ei ole raamattua, on se muistissani.
Mainitsit uskostasi. Sen vaikutus on varmaan ollut merkittävä.
Kirjasi lopussa sanot olevasi nyt vapaa.
Oletko kyennyt antamaan anteeksi isällesi ja -
mikä rooli uskollasi on ollut vapautumisessa?
Olen antanut isälleni anteeksi. Olen niin kiitollinen, -
että Jumala antoi elämääni rakastavia ja huolehtivia aikuisia, -
jotka pakomatkamme jälkeen auttoivat minua ja -
opettivat anteeksiantamisesta.
Kuullessani kertomuksen Joosefista samaistuin välittömästi.
En kuitenkaan ymmärtänyt miksi hän antoi veljilleen anteeksi.
Mikä siunaus onkaan ollut, että olen pienestä lähtien -
saanut opetusta Jumalan lähettämiltä ihmisiltä.
Annoin anteeksi parin ensimmäisen vuoden kuluessa.
Äiti puolestaan yritti saada minut muistamaan ja -
omaksumaan persialaisen perinteen hyviä puolia ja -
tajuamaan, ettei isäkään ollut täysin hirviö.
Hän saattoi tehdä hirvittäviä asioita, mutta hän rakasti minua.
Anteeksianto on Jumalan lahja, jota ei ole ihmisluonteessa.
Olen hyvin kiitollinen tästä lahjasta, koska -
ilman sitä en olisi koskaan vapautunut.
Dr. Stewart, sinähän annat neuvoja ihmissuhteisiin liittyen.
Kuulemamme kertomus saa jotkut sanomaan, -
ettei eri-taustaisten ihmisten avioliittoja pitäisi olla.
Mielestäni tällainen näkemys on likinäköinen, -
kun suhteutetaan sitä elämänkokemukseen.
Näin on jopa tässä yksittäistapauksessa.
Ihmisten täytyy ymmärtää, -
että tulee sopeutua elämään siellä missä se on.
Kertomus kuvaa heidän todellisuuttaan. - Totta.
Toivottavasti ymmärrät mitä tarkoitan.
Minuun teki erityisesti vaikutuksen äidin epäitsekkyys.
Äiti teki uhrauksia ja eli asioita varmistaakseen, -
että hänen tyttärensä elämä oli suojattu ja turvattu.
Kiitos. Tauon jälkeen kuulet enemmän miehestä, -
joka toimii maailmankuulun kristillisen johtajan isän pastorina.
Käännekohta ei ole vain televisio-ohjelma.
Seuraa meitä sosiaalisessa mediassa.
Vieraamme toimii pastorina -
Bethel-baptistiseurakunnassa Nassaussa Bahamalla ja -
Progressive National Baptist Conventionin (PNBC) johtajistossa.
Dr. Timothy Stewart on seurassamme. - Kiitos.
Pitkän ajan jälkeen voisimme puhua monista asioista.
Aloitetaan siitä, että olet pastorina -
Karibian kenties vanhimmassa baptistiseurakunnassa.
Koska seurakunta perustettiin?
Seurakunta aloitti v. 1790. Vietimme 225-vuotisjuhlia.
Hyvänen aika! Minkälaista seurakunnan elämä on?
Oletteko sinun aikanasi osallistuneet -
Bahaman politiikkaan ja yhteiskunnalliseen kehitykseen?
Pastorikautenani, jota on kestänyt 33 vuotta, -
vaikutuksemme kansakunnan yhteiskunnallisiin kysymyksiin -
on ollut suuri ja merkittävä.
Itse asiassa yhden edeltäjäni, -
Dr. H.W. Brownin vaikutusta Bahamalla -
voi lähes verrata Martin Luther Kingin rooliin Yhdysvalloissa.
Vaikutus ei liity niinkään kansalaisoikeuksiin -
vaan enemmänkin vapauksien ja -
eri liikkeiden lisääntymiseen Bahamalla.
Hän oli avainasemassa, koska toimi pastorina -
maan vanhimmassa baptistiseurakunnassa -
ja koko Karibian vanhimman toimivan baptistikirkon pastorina.
Sinä teet työtäsi koko Karibialla.
Nassausta ja Bahamasta tulee useimmille mieleen Dr. Myles Munroe.
Vieraillessani maassasi minulle selvisi, -
että hänen isänsä oli yksi seurakuntasi pastoreista.
Näin on. Itse asiassa -
seurakunnassani on useita Monroen perheenjäseniä.
Edesmenneen Dr. Myles Munroen isä, Dr. Matthias Munroe -
on ollut apulaispastorina Bethel baptisti-seurakunnassa -
arvioni mukaan lähes 40 tai jopa 50 vuotta ja -
on vieläkin senioripastorina.
Yli 90-vuotiaana. - Uskoisin että hän on 92-vuotias.
Ja hän voi hyvin.
Kysyisin seuraavaksi siitä työstä, -
jota teet ja jota sukulaisesikin tekevät seurakunnan ulkopuolella.
Työnnehän kietoutuu monin tavoin elämään Bahamalla.
Sukulaisiasi on merkittävissä tehtävis- sä hallinnossa ja sen ulkopuolella.
Mikä on se hinta, jonka olet maksanut?
Sinähän olisit voinut olla korkea virkamies tai liikemies, -
mutta valitsit palvelutyön.
Ajattelemme sinusta, että mikä merkittävä PNBC:n mies -
kaikkine perinteineen.
Itse olet kuitenkin maksanut tästä hintaa.
Tästä ei ole epäilystäkään, -
mutta ensin kiitos siitä tunnustuksesta, jonka juuri annoit.
Olet täysin oikeassa.
Ollakseen uskollinen seurakunnan perinnölle, -
seurakunnan joka oli johtavassa roolissa -
Bahaman sosiaalisessa vallankumouksessa.
Uskollisuus tästä syntyneelle perinnölle vaatii paljon.
Tästä syystä minulla ei ole vaihtoehtona -
suhtautua pastorin tehtävään kevyesti.
On paljon ihmisiä, jotka vieläkin odottavat meiltä -
samaa epäitsekästä -
edistyksellistä johtajuutta.
Tämä on tarkoittanut sitä, että minun on pitänyt luopua -
suuresta osasta henkilökohtaista kunnianhimoani ja tavoitteitani, -
jotta palvelutyöni olisi aitoa.
Sitä Jumala edellyttää tässä tilanteessa, -
jotta se siten voisi tuoda innoitusta monille.
Haluan, että ihmiset voisivat sanoa uskovansa minun aitouteen.
Aiemmin jo totesimme, että toimintasi ei rajoitu Bahamalle -
PNBC-järjestö toimii kansainvälisesti.
Jäseniä on suuri määrä Britanniassa ja Yhdysvalloissa.
Miltä Timothy Stewartin tulevaisuus näyttää?
Jotkut saattaisivat ehdottaa, että sinun tulisi höllentää tahtia.
Matkustat kuitenkin ympäri maailmaa julistamassa evankeliumia.
Mitä seuraavina viitenä vuotena?
Progressive National Baptist Conventionin rakenne tarjoaa minulle -
mahtavan mahdollisuuden toimia -
lähes kaikkialla maailmassa.
Tällä hetkellä palvelen järjestön -
1. varapresidenttinä ensimmäisenä ei-amerikkalaisena.
Jos Herran tahto on, minut valitaan kahden vuoden päästä -
järjestön historian ensimmäiseksi ei-amerikkalaiseksi presidentiksi.
Muissakaan yhdysvaltalaisissa vastaavissa kansallisissa järjestöissä -
ei presidentteinä ole aiemmin ollut ei-amerikkalaisia.
Järjestöhän on tunnettu henkilöistä kuten Dr. Martin Luther King.
Järjestö oli Dr. Martin Luther Kingin hengellinen koti.
Johtajina ovat toimineet myös Dr. Gartner Calvin Taylor -
ja Dr. Charles Adams. Voisin jatkaa luetteloa pitkään.
Heidän joukossaan on poikkeuksel- lisia, voimakkaita vaikuttajia, -
jotka ovat saaneet muutoksia aikaan ajassamme.
Kiitos. Jatkamme vielä kanssasi.
Katkon jälkeen kerromme parittajan ja huumekauppiaan pojan rikoksesta.
Olin itsemurhan partaalla. Tarvitsin rahaa.
Pankkiryöstö tuntui ratkaisulta.
Olemme tarkkoja siitä millä ruokimme kehoamme.
Kuinka sitten ruokimme mieltämme?
Ajattele sitä.
Reggie Foreman syntyi rikosten täyttämään elämään.
Hänen äitinsä oli prostituoitu, isänsä parittaja ja -
hänellä itsellään pimeä puolensa.
Oli ajan kysymys milloin Reggie ajautuisi lain väärälle puolelle.
Kerran äiti alkoi suutuksissaan heittää minua työkaluilla.
Juoksin ulos talosta ja vain juoksin ja juoksin.
Koti vuokrakasarmissa Chicagossa oli väkivaltainen.
Vanhemmat eivät olleet naimisissa. Isä oli poissa armeijassa.
Teini-ikäinen huumeita käyttävä äiti suuttui helposti.
Veljelläni oli eri isä, mikä pahensi tilannetta.
Tuntui kuin hän olisi saanut kaiken rakkauden.
Jos riitelimme jostain, hän kanteli äidille, joka rankaisi minua lyömällä.
Reggie etsi hyväksyntää kadulta.
Hän oppi tappelemaan ja sillä purkamaan raivoaan.
Olin vihainen äidille ja katujengeille.
Halusin kiusaamisen loppuvan ja että kostaisin jos minuun koskettaisiin.
Sitten äiti aloitti prostituution.
Reggie muutti isänsä luokse, joka asui armeijan jälkeen Miamissa.
Isä oli nyt naimisissa ja hyvin varakas.
Kaikki oli Reggielle uutta, mutta isällä oli korkeat odotukset.
Hän halusi minun pärjäävän häntä paremmin. Se tuntui pakottamiselta.
Olin vasta 14-vuotias ja halusin hip-hopia ja räppiä.
Päänsä pitääkseen Reggie liittyi jengiin.
Hän joutui jatkuvasti tappeluihin ja erotettiin kahdesta koulusta.
Hänelle selvisi, että isä myi huumeita ja välitti prostituoituja.
Tämä oli kova isku, koska isä pukeutui hyvin ja oli huoliteltu.
Oli vaikea uskoa, että hän oli välittäjä. Se oli kuin elokuvasta.
Sitten hän alkoi kadota. Näin häntä vain joka toinen viikko.
Vaikeuteni lisääntyivät.
Isä lähetti Reggien isoäidin luo Alabamaan -
toivoen tämän pystyvän vaikuttamaan poikaan.
Isoäiti puhui Jumalaan luottamisesta.
Ihmettelin miten rakastava Jumala saattoi sallia kaiken kaaoksen.
Ajattelin muuttavani tapani kun olisin 30 ja naimisissa.
Reggie palasi Miamiin 18 vuotiaana ja yritti selviytyä.
Työn ja rahan puutteessa hän ajautui epätoivoisiin tekoihin.
Asuin ilman sähköä ja valoa, ja kaikki epäonnistui.
Jotkut kaverit tienasivat rikoksilla ¤ 50-100 päivässä.
Pankkiryöstö tuntui järkevältä.
Olin itsemurhan partaalla. Tarvitsin rahaa.
Keikka onnistui ja tuotti ¤ 22000, mutta Reggie jäi kiinni.
Hänet tuomittiin aseellisesta ryöstöstä.
Mietin miten selviäisin vankilatuomiosta.
Minulle oli kerrottu Jumalan auttavan. Aloin rukoilla ja lukea raamattua.
Tieto 2 x 9 vuoden tuomiosta -
johti kaiken patoutuneen raivon ja kivun purkautumiseen.
Kiroillen huusin Jumalalle: Missä olit kun kaverit jahtasivat?
Missä kun äiti löi minua? Missä kun olin nälkäinen?
Muistan itsetuhoisena itkeneeni polvillani, että -
Jumala, tarvitsen todella apuasi.
Kaadettuani kaiken Jumalan päälle aloin katua.
Koin lämpimän rauhan laskeutuvan ylleni, -
kuin joku olisi ollut sellissä kanssani. Taakka alkoi vaihtua toivoon.
Jumala sanoi, että hänellä on minulle muukin tarkoitus kuin pelastus.
Olin haltioitunut, että kaikkivaltiaalla Jumalalla on minulle tarkoitus.
Tuona päivänä Reggie antoi elämänsä Kristukselle.
Hän vapautui anomuksesta v. 2008.
Nyt hän on naimisissa ja vaateyrityksensä tj.
Hän myös matkustaa ja kertoo Jumalan rakkaudesta maanlaajuisesti.
Jumalalla on tarkoitus jokaiselle.
Tehtäväni on välittää Jumalan todellisuutta ja rakkautta.
Tohtori, missä Jumala oli?
Tämä nuori mieshän ei voinut valita olosuhteita, joihin hän syntyi.
Me sitten tuomitsemme hänet siitä, mitä hänestä tuli.
Mitä sanot sellaiselle, joka on vastaavassa tilanteessa?
Usko tai älä,
mutta Jumala on siellä, missä meillä on kyky -
kuulla ja nähdä Hänet.
Ensiksikin olen varma, että Jumala oli puhunut läpi hänen elämänsä, -
mutta ympärillä tapahtui liikaa asioita.
Johtuen äidin tilanteesta, isän tilanteesta ja muista olosuhteista -
hän tarvitsi vankilakokemuksen.
Sanot siis, että vankilaan joutuminen oli hänelle tarpeellista.
Oli ehdottoman tarpeellista, -
että hän joutui ympäristöön, -
jossa hänen ei enää tarvinnut -
taistella erilaisten häiriötekijöiden ja haasteiden kanssa, -
joita hänen päivittäinen elämänsä oli täynnä.
Jos olisin kokenut samaa ja -
kysymys "miksi Jumala" pyörisi päässäni ja olen vankilassa, -
niin kuulisinko Jumalan puhuvan, jos hiljentyisin?
Meidän täytyy hiljentyä.
Meidän täytyy ymmärtää, että -
kuulemme Jumalan äänen selvimmin, -
kun tunnustamme, että tarvitsemme Häntä eniten.
Kuulemme Jumalan äänen selvimmin, -
kun tajuamme tarvitsevamme Häntä kaikkein eniten.
Kiitos näistä sanoista.
Ohjelma-aikamme on lopussa. Kiitos vielä Dr. Stewartille.
Päätteeksi Papa San ja DaTruth laulavat "Kiihdytä vauhtia".
Näkemiin ja Jumalan siunausta.
Jotkut luottavat sotavaunuihin.
Kiihdytä vauhtia. Sytytä liekki ja kuumenna se sataan asteeseen.
Tunnista vihollisen suunnitelma. Anna minulle raamattu.
Kiihdytä vauhtia. Unohda rikokset ja onnettomuudet.
Tilanne on hallinnassa. Kristus tulee ja paha pakenee.
Olet suurenmoinen. Rytmi ja sanat ovat hallussani.
Juoksen ja kiihdytän ylös kohti Messiasta.
Raivaan tietäni Siioniin. Onko teillä muilla sama halu Hänen luokseen?
Keskinkertainen ei riitä. Tuli palaa ja lietson sitä, etten koskaan luopuisi.
Kiihdytä vauhtia. Sytytä liekki ja kuumenna se sataan asteeseen.
Monet ovat yrittäneet saada minut luopumaan.
Olen kestävä. Isä anna minulle rakkautta ja armoa.
Pysy mukana loppuun asti.
Tanssi ja laula kunniaa voittajalle Jumalalle, isällemme.
Hän on numero yksi.
Nostakaa kaikki kätenne, koska Hän irroitti kahleet ja antoi anteeksi.
Nyt kun olet saanut elämän, mene eteenpäin.
Vaikka olisit väsynyt, Henki on valveilla.
Puske eteenpäin kunnes olet kotona.
Kiihdytä vauhtia. Sytytä liekki ja kuumenna se sataan asteeseen.
Missä on innostuksesi, miksi katsot maahan? Pidä pääsi pystyssä.
Kukaan ei voi ottaa kruunuasi.
Isä Jumalalla on parempi tie. Avaa silmäsi ja näe uusi päivä.
Missä on innostuksesi, miksi katsot maahan? Pidä pääsi pystyssä.
Kukaan ei voi ottaa kruunuasi.
Isä Jumalalla on parempi tie. Avaa silmäsi ja näe uusi päivä.
Suomennos: Pirkko Oittinen