Tere tulemast vaatama saadet "Pöördepunkt" siit, Kanadast.
Ees on võimas saade kolmest isikust, kes said üle millestki võimatust.
Naine, kes on ainult 60 cm pikk, teine, kel jalad eri suurused,
ja megakoguduse pastor, kel haruldane tervisehäire.
Jääge meiega.
LOOTUS
VÕIT
ELU
PÖÖRDEPUNKT
Tänan vaatamast.
Mark Clark on kiiresti kasvava Village Church megakoguduse pastor.
Aitäh, et tulid. - Aitäh, et kutsusid.
Su kogudus kasvab nii kiiresti,
et rahvas tahab teada, kuidas sa seda tegid või mis juhtus.
Alustame algusest.
Räägi, kuidas kohtusid Jeesusega.
Ma ei kasvanud kristlikus kodus.
Mu isa oli tuline ateist.
Kui vend sai nimeks Mathew,
nõudis isa, et see oleks ühe t-ga, mitte nagu Piiblis.
Neli aastat hiljem pandi mulle nimeks Mark ("Markus" tlk).
Isa ei mõistnud, mis toimub.
Järgmine vend oleks kindlasti olnud Luukas.
Isa polnud kunagi Piiblit avanud ning oli täielikult kristluse vastu.
Olin noorena käinud laagrites ja kuulnud Jeesusest.
Vanemad läksid lahku ja 17-18aastaselt rääkis keegi
mulle Jeesusest ja andsin oma elu Talle.
Olin teinud kõike,
mida teisedki noored, kes ei tunne Jeesust.
Mu elu pöördus täiesti teises suunas.
19-aastaselt läksin esimest korda kogudusse.
Seal oli üks ilus tüdruk.
Kui nägin teda laulmas ja otsustasin, et kogudus on üks hea asi.
Ta nägi hea välja, nii et võtsin ta naiseks.
Kas siiani? - Loomulikult.
Käisin enne ühe teise tüdrukuga, see on pikk lugu.
Minagi läksin kogudusse tüdruku pärast.
Kõik, sh see tüdruk naersid mu üle.
Mul oli moest ära afro-soeng ning augud kingades.
Sinu käsi käis palju paremini.
Mul läks väga hästi.
See pani mind kogudusse jääma ning Jumal sai mu kätte.
Läksin filminduse asemel hoopis piiblikooli ja jumalateenistusse.
Minust sai pastor ja kolisime Vancouverisse.
Tahtsime edasi liikuda,
kuid Jumal näitas, et rajaksime koguduse.
6 aastat tagasi rajasime Village Church koguduse.
Rajasite koguduse umbes 10-12 inimesega.
Jah, meil oli 8 abielupaari, kes kohtusid meie väikeses elutoas.
Kogudus, kus töötasin, läkitas meid välja.
8 peret aitasid ja kogudus andis meile 30-35 inimest.
Kõik nad olid avakoosolekul väikese algkooli aulas.
Nüüd käib teil üle 4000 inimese.
Kindlasti on sul teel olnud ka raskemaid aegu.
Kas jagaksid meiega midagi sellest?
Olen väga palju läbi kukkunud ning teinud suuri vigu.
Olen andnud peredele vale nõu.
Kord läksin haiglasse üht haiget meest vaatama
ja medõde ütles, et ta oli ära surnud.
Ütlesin seda ta naisele ja lohutasin teda 45 min.
Mees ei olnud surnud vaid olin vale mehe juurde läinud.
Sa jäid tummaks.
Ma olen palju vigu teinud.
Tee ei ole olnud täiuslik, kuid Jumal on teinud paljut.
1. Korintlastele ütlebki,
et Jumal võtab ja kasutab selle maailma rumalaid suurteks asjadeks.
Küsin midagi isiklikku.
Sul on Tourette'i sündroom. - Jah, nii on.
Räägi neile, kes ei tea, mis see on.
Sellel sündroomil on mitmeid eri tasandeid.
Kui mu vanemad lahutasid,
sain psühholoogilise trauma, et midagi juhtus mu ajus
ning mu nägu ja silmad hakkasid tõmblema.
Teismeeas need süvenesid ja tekkis sundkäitumine.
Näiteks vandusin endamisi või pidin tegema veidraid liigutusi.
Näiteks lennujaamas lööd sammast, ja mõtled,
et kui pärast löön sammast uuesti, võib lennuk alla kukkuda.
Sinul ehk selliseid mõtteid ei olnud,
kuid minu puhul oli see sajakordselt võimendatud.
Selline oli mu elu.
See ei tee sind just kõige populaarsemaks.
Jumal on mind aastatega väga paljust sellisest tervendanud.
Praegu on vähe järgi.
See on nagu okas Pauluse lihas.
Olen öelnud Jumalale: "Ma tahan jutlustada Piiblist,
kuid see häirib inimesi, kui mu nägu tõmbleb!"
Jumal ütles, et see on okas mu küljes, mis hoiab alandlikuna.
Kasvasid ateistlikus peres ja sul oli see sündroom,
millest meelsamini tahaks lahti saada.
Tahtsid saada filmitegijaks.
Milliste sõnadega kirjeldaksid seda,
mida Jumal on su elus ja sinu kaudu teinud?
Olen hämmingus.
Uutest kogudustest jäävad vaid üksikud püsima.
80 protsenti uutest kogudustest ebaõnnestuvad.
Kanada keskmises koguduses on 70-80 liiget.
Ameerikas on see arv ehk 120, kui välja arvata megakogudused.
Ainus statistika, millega arvestasin, tuli ühest raamatust,
mis ütles, et kahe aastaga peab jõudma 200 liikmeni.
Muidu hakkab arv kiirelt langema ning asi ebaõnnestub.
Otsustasime, et jaanuaris 2012 peab meil olema 200 inimest.
See oli suur ime.
Tahtsime rääkida Jeesusest
ja õpetada Piiblit neile, kes seda ei tunne.
Kasvasin ise üles skeptikuna,
kuid nüüd jutlustan Piiblist ja uurime salm salmi järel.
Matteuses evangeeliumis oleme olnud juba kaks aastat.
Oleme 10. peatükis.
Võtan pool salmi nädalas,
sest kuulutan skeptikuile, kes ei tea midagi kristlusest.
Püüan neile näidata, et Piibel on äärmiselt elumuutev.
Neid see ei huvita ega ütle igal hommikul, et vajavad Jeesust.
Neid huvitab vaid, mis neid elus aitaks.
Näitame neile iga nädal, et Piibel toimib ja muudab nende elu.
Jeesus on ainus vastus nende eluprobleemidele.
Mark, aitäh, et rääkisid meie oma lugu.
Tänan, et kutsusid.
Järgmiseks kohtume naisega, kelle lapsepõlv sai noorelt rikutud.
See, mida koged saates, ei pea lõppema saatega.
Järgi meid sotsiaalmeedias.
Lily Hernandez sündis enneaegsena, üks jalg suurem kui teine.
Ta sai lapsena seepärast kannatada.
Tagatipuks see,
kes pidi tema eest hoolitsema, murdis selle usalduse.
Ta on täna siin.
Aitäh, Lily, et tulid. - Aitäh kutsumast.
Sündisid ja kasvasid Mehhikos.
Mida sa oma lapsepõlvest mäletad?
Mis raskusi tõi kaasa su enneaegne sünd?
See oli muidugi raske kogemus sündida enneaegsena,
üks jalg suurem kui teine, mis põhjustas sagedasi põletikke.
Olin pisikesena enamasti kipsis
ja eri arstide käe all, kes lootsid mu paranemist.
Mu vanematele oli see raske aeg.
Ometi ütles mu pere, et mul oli alati naeratus näol.
See on aidanud mul hoida
seda allaandmatut iseloomu ka oma teekonnal koos Kristusega.
Sul oli ka isa, kes ei olnud nii armastav, kui oleks võinud olla.
See mõjus sulle ka üsna raskelt.
Räägi sellest natuke.
Jah, mu kasvuaeg ei olnud kerge.
Isa oli pärit katkisest perest ja oli kuuest lapsest vanim.
Vanaema oli imeline naine,
kuid vanaisa oli võimutsev, manipuleeriv ja vägivaldne.
Selles keskkonnas üles kasvades
tood selle ka oma perre, kui sellega enne tegemist ei tee.
Isa ei tegelenud oma traumaga,
mistõttu tegi ta sama emale ning see mõjutas meid ja nende lapsi.
Su elus oli hetk, mis peaaegu hävitas sinu kui lapse.
Su poolvend, keda armastasid ja austasid
lõhkus usaldused koos oma sõbraga.
Mis juhtus?
Olin 5-aastane, kui poolvend ja ta sõber mu vägistasid.
Võid ette kujutada seda segadust,
kui mu imetletud suur vend tegi mulle midagi sellist.
Ma ei saanud seda häbi kellegagi jagada.
See saladus, mida kandsin, röövis juba noorelt mu lapselikkuse.
Isa kolis siis Kanadasse ning ema järgnes hiljem.
Asjad ei läinud nii nagu oleks pidanud.
Hakkasid oma elu täitma joomise ja muu seesugusega.
Millal tuli Jeesus su ellu?
Olin 14aastane ja tarvitasin ohtralt alkoholi ja uimasteid.
Jõin hommikust öötundideni, vahel leiti mind tänavalt, teadvuseta.
Pidin haiglas jõudu koguma, sest olin nii põhjas.
Koolis oli mul sõber, kes rääkis mulle alati Jumala armastusest
ja kui imeline tulevik on Jumalal minu jaoks varuks
ning kui tühi on mu elu praegu.
See puudutas mind väga.
Kuidas võis keegi armastada mind, kellel onselline minevik
ning täita millegi muuga, kui sellega, mis mul on?
Võtsin Jeesuse vastu.
Kas su elu muutus kohe?
Kas andestasid kohe kõik
ja loobusid alkoholist või tuli see ajapikku?
See oli protsess.
Ta rääkis mulle Jeesusest ja ma võtsin Ta vastu
aga kuna mind edasi ei õpetatud, järgisin ikka seda maailma.
Pööre toimus siis, kui olin 16.
Kolisime aina ühest linnast teise.
Mäletan, et ütlesin kolme asja.
Kui ainult mu elu muutuks,
kui ma vaid saaksin endale uue maine
ja kui saaksin vaid olla õnnelik.
Nädal hiljem helistas mulle mu endine peokaaslane.
Ta tahtis rääkida midagi väga tähtsat.
Arvasin, et lähen kohtuma sõbraga, kellega koos pidutsesin.
Kohtusin inimesega,
keda Jumala armastus oli täielikult muutnud.
Ta rääkis mulle evangeeliumi
ja järgmine päev kutsus noorte täiskasvanute piiblitundi.
See oli laupäeva õhtul!
Imestasin, et selle asemel,
et klubis olla, nad kuulutavad evangeeliumi.
See avaldas muljet.
Noor naine, kes juhtis tundi, rääkis Samaaria naisest,
kuidas too ka otsis, kuid miski ei rahuldanud,
kuni Jeesus pakkus talle vett, mis kustutas kogu ta janu.
Mõtlesin sealt piiblitunnist lahkudes, et mina olengi see naine.
Olen kõike proovinud, kuid ikka on minus janu.
Järgmine päev kutsuti mind kogudusse.
Istusin rahva hulgas ja pastor jutlustas.
Pastor rääkis otse mulle.
Küsisin sõbralt:
"Kas sina oled pastorile minu elust rääkinud?" Ta eitas.
Raudselt rääkisid.
Ei, Jumal ise kõnetab sind.
Jutluse järel ütles pastor, et kui keegi tahab anda elu Jeesusele,
ning saada uue elu, tulgu ette ja ta eest palvetatakse.
Ma ei tahtnud mingil juhul ette minna, et nad teaksid mu probleeme.
Mehhiklase uhkus lõi välja, millest ei tahtnud lahti lasta.
Püha Vaim õhutas mind minema,
kuni ma ei suutnud vastu panna, läksin ette ja põlvitasin:
"Jeesus, kui Sina oled Jumal, kellest räägitakse, muuda mu elu."
Olin proovinud nõustamist, antidepressante,
uimasteid ja alkoholi, kuid miski ei aidanud.
Imeline, et kõik on muutunud, kuid mul on küsimus.
Mis sai nendest, kes olid sulle kunagi haiget teinud?
Isa, kes ei saanudki oma katkiolekust üle.
Poolvend, kes sind kuritarvitas.
Kas oled suutnud andestada?
Jah, päeval, kui võtsin vastu Jeesuse, võttis Jumal kõik valu ära.
Andsin neile andeks
ja võin nüüd isegi poolvenna, ta sõbra ja isaga koos
lauas istuda, juttu ajada ja näidata neile Jumala armastust,
tundmata mingit valu selle pärast, mis kunagi juhtus.
Aitäh, Lily, et jagasid oma lugu. - Suur tänu kutsumast.
Järgmiseks kohtume naisega, kes on vaid 60 cm pikk,
kuid see ei takista tal olemast edukas.
"Mina olen tulnud valguseks maailma, et ükski,
kes usub minusse, ei jääks pimedusse.
Ja kes iganes mu sõnu kuuleb ega pea neist kinni,
selle üle ei mõista mina kohut, sest ma ei ole tulnud
maailma üle kohut mõistma, vaid maailma päästma."
Johannese 12:46-47
Teretulemast tagasi.
60-cm pikk Monica Gartner hakkab rahvale silma.
Vaatamata väljakutsetele ja puuetele ütleb ta,
et see ei tähenda midagi, asi on ainult suhtumises.
Ta räägib oma loo ja ka raamatust "Kuidas võita võimatut".
Tere, Monica. Kuidas käsi käib?
Tere, kuidas teil? - Tänan küsimast, väga hästi.
Millal hakkasid mõistma, et oled teistmoodi, kui teised?
Umbes 2-aastasena.
Küsisin emalt, miks ma ei saa kõndida nagu teised lapsed.
See oli mu esimene lause.
Miks sa ei saanud käia?
Mul on haruldane luuhaigus osteogenesis imperfecta.
"Osteo" tähendab luud, "genesis" viitab algusele, geenidele
ja "imperfecta" tähendab ebatäielik.
Luud ei olnud algusest peale täielikud.
Mu luud on haprad ja murduvad kergesti.
Raamatus räägid paljudest õnnetustest.
Kui küsisid emalt käimise kohta, mida ta vastas?
Seda ma ei mäleta aga küllap ta selgitas,
et mu jalad ei kannata raskust ning võivad murduda.
See oleks väga valus, kui mu luud murduvad kogu aeg.
Lapsena ma ei kõndinud palju.
Vaadates sind, tekkis mul küsimus:
Inimesed võivad öelda igasuguseid asju,
julme ja õelaid, alavääristavaid sõnu.
Kas mäletad oma kasvuajast,
milliste ebaviisakustega nad sind kostitasid?
Isegi mitte ebaviisakustega vaid mis polnud sulle abiks.
Selliseid juhtumeid on olnud.
Mõned mõtlevad head aga ütlevad valesid asju.
Nad ütlevad näiteks, et kui usuksin ja palvetaksin rohkem,
siis teeks Jumal mu terveks ning saaksin kõndida.
Mu pereliikmed viisid mind tervendus-sessioonidele.
Muidugi me palvetasime aga mu luud ikka ei muutunud.
Jumal on armuline.
Ma sain südamesse, et Piibel tegelikult nii ei ütle.
Jeesus tervendas inimesi
ja need inimesed ei olnud sündinud puudega mitte selle pärast,
et vanemad oleks pattu teinud ja see oleks otsekui karistuseks.
Kristus ei õpetanud midagi sellist.
Ta õpetas, et asjad on, nagu on, et Tema au saaks ilmsiks.
Teed tavalist tööd ning juhid sõidukit.
Sellest ringisõitmisest võiks pikalt rääkida.
Sul on ilmselge suhe Jeesusega.
Millal sa Temaga kohtusid?
Kasvasin kristlikus peres ja käisime pühapäeviti kirikus.
Teismelisena kuulsin sellest ja ühel pühapäeval küsisin emalt,
kuidas saada kristlaseks ning ta juhatas mind Issanda juurde.
Palvetasime koos mu voodi äärel, olin siis umbes 13aastane.
Aastate jooksul on olnud väljakutseid ja ma olen Temas ka kahelnud,
aga Ta räägib minuga vahel, eriti kriiside ajal.
Seetõttu tean, et Ta on minuga ega jäta mind iial maha.
Mis on olnud sinu jaoks kõige raskem?
Kõige raskem katsumus oli mu isa surm.
See oli raskem kui kõik operatsioonid ja luumurrud.
Ta oli minu kõige suurem julgustaja
ja tema õpetas mind valust hoolimata naerma.
Ta õpetas enda eest ise seisma.
Ta oli hämmastav inimene.
Kui ta lahkus, jättis see suure tühimiku mu südamesse.
Kui mõtlen oma isa surmale, meenuvad mulle ta viimased sõnad.
Kui mõtled oma isale,
millised tema sõnad on sulle meelde jäänud?
"Ära haletse end, sest alati on keegi, kellel on veel hullem."
"Pea meeles, et Jumal, mina ja su pere armastame sind,
nii et pole vahet, mida maailm ütleb, sest keegi armastab sind alati."
Kui lähed uude kohta, kogudusse
või töökaaslastega peole, siis mõtleme inimestena,
mida peaks nüüd ütlema või kuidas talle tere öelda.
Kas ütled neile otse,
et kõik on korras ja võite vabalt rääkida?
No vahel olen ikka üks paras tegelane.
Võin minna naiste juurde ja lihtsalt midagi küsida.
Võin isegi noormeestega flirtida. - Tõesti?
Valvake oma poegi.
Kunagi ei tea, mida öelda võin,
kuid olen alati rõõmsameelne ning heatujuline inimene.
Paljud tunnevadki mind mu naeru järgi.
See iseloomustab mind.
Hoian positiivset suhtumist.
Ma ei lähene inimestele, eeldades neilt inetusi.
Tavaliselt alustan mina ja aitan neil end vabalt tunda.
Viimane küsimus.
Kui keegi on raskes olukorras ega näe väljapääsu
ja kõik näib nii sünge - ilma naljata nüüd!
Mida ütleksid neile?
Mõni julgustussõna Jeesuselt,
mis tõstaks nad sellest pimedusest välja.
Tunneli lõpus on alati valgus.
Jumal on ainult mõne sõna kaugusel:
"Isa, aita mind!" "Jumal, aita mind!"
Sul pole vaja muud, kui paluda ausalt ja avatud südamega.
Kristus saadab su ellu inimesi, kes sind aitavad.
Kui mu isa suri, hakati mulle äkki helistama:
"Tere Monica, väljas sajab lund. Tean, et su isa viis sind tööle
ning sul endal on raske rongile minna."
Nad teadsid, et vahel kasutan tööle minnes ühistransporti.
Nad tulid omal algatusel ja lükkasid lund, et pääseksin tööle.
Palusin, et Jumal aitaks ning Ta aitab.
Ära anna alla, sest Kristus ei jäta sind.
Jumal on vaid mõne sõna kaugusel.
Monica Gartner on selle raamatu autor.
Aitäh, et tulid Pöördepunkti. - Aitäh teile!
Peale pausi jätkame.
"Õnnis on mees, kes peab vastu kiusatuses,
sest kui ta on läbi katsutud,
siis ta saab pärjaks elu,
mille Issand on tõotanud neile,
kes teda armastavad." Jaakobuse 1:12.
Teretulemast tagasi.
Julgustussõna sulle.
Mida iganes sa oma teel kohtad, anna see Jeesusele
ja luban sulle, et Ta pöörab selle heaks.
Olgu see füüsiline või mentaalne probleem või väärkohtlemine.
Kui annad selle Jeesusele, siis Tema võib teha kõik uueks.
Sellest rääkisid meie tänased lood ja seda tahan sulle ka meenutada.
Selleks korralt meilt siit Kanadast kõik.
Loodan et said õnnistatud.
Kohtumiseni.
Third Day: "Hing tules."
Isand, ma otsin Sinu südant
Ma otsin sinu südant, kuni olen hing, mis tules
Isand, igatsen Su teid
Ootan seda päeva, mil mu hing on tules
Kuni mu hing on tules
Isand, ma otsin Sinu südant
Ma otsin Sinu südant, kuni olen hing, mis tules
Isand, igatsen Su teid
Ootan seda päeva, mil mu hing on tules
Kuni olen hing, mis tules
Isand, taasta rõõm, mis oli
Eksisin eemale, too mind tagasi
Juhi mind sellest pimedusest läbi, kuni näen vaid Sind
Isand, ma otsin Sinu südant
Ma otsin Sinu südant, kuni olen hing, mis tules
Isand, igatsen Su teid
Ootan seda päeva, mil olen hing, mis tules
Kuni olen hing, mis tules
Isand, luba mul taas Sulle põleda...
Luba mind Su juurde naasta...
Isand, luba mul taas Sulle põleda...
Luba mind Su juurde naasta...
Isand, ma otsin Sinu südant
Ma otsin Sinu südant, kuni olen hing, mis tules
Tõlge: Riina Aasa