Tere tulemast Pöördepunkti Vancouverist, Kanadast.
Täna näeme kahte võimast lugu.
Naine, kes koges üht saatuselööki teise järel
ning mees, kes leidis end abitust seisukorrast ja suremas.
LOOTUS
VÕIT
ELU
PÖÖRDEPUNKT
Laura-Lynn Tyler Thompson on saatejuht Kanada TV-s.
Ta raamat "Relentless Redemption" ("Järeleandmatu lunastus")
räägib ta murtusest ja lunastusest.
Ta on täna meiega.
Laura, suur tänu, et tulid saatesse.
Mul on nii hea meel siin olla.
Ma ju sündisin Ugandas.
Tahtsingi seda küsida, sest teadsin seda.
Kas tunned, et oled aafriklane või kanadalane?
Kellena sa end tunned?
Mina tunnen end aafriklasena.
Kui olin laps, siis meil ei olnud nii madalat peeglit,
et oleksin näinud, et polnud selline nagu mu teised Uganda õed-vennad.
Koolis sain karistada, kui rääkisin uganda keelt.
Direktor kutsus mind kõigi ette, sest lubatud oli ju ainult inglise keel.
Ta ütles: "Ja see käib ka sinu kohta, miss Freeman."
Sain karistuseks rihmaga vastu käsi.
Olin üks neist ja nemad olid minu rahvas.
Olin 8aastane, kui lahkusime 1973. aastal Ugandast.
Idi Amin oli tulnud võimule ja laastas maad,
tappes pool miljonit omaenda rahvuskaaslast.
Lahkumine tähendas lahkumist omaenda kodust, alatiseks.
Olen kuulnud sinu elust Aafrikas ja ühest loost su isaga,
kes oli jutlustaja - olite misjonäripere.
Ta esitas altarikutse ja inimesed tulid ette.
Sina olid ka seal, põlvitasid ja palvetasid kõigi eest.
Oled öelnud umbes nii, et sa ei tea ühtki teist rahvast,
kes oleks sellised palvetajad ja nii rõõmsad kui aafriklased.
Mu lapsepõlv oli nii õnnistatud.
Neil inimestel oli nii vähe.
Nad tulid kogudusse, kus mu isa ja ema jutlustasid.
Seepärast ma nii jutukas olengi.
Kui nad tulid, siis neil polnud selliseid probleeme nagu meil.
Nende mured olid meeleheitlikud.
Nad vajasid toitu, riideid, katust pea kohale.
Maal valitses kaos.
Nende elu oli kallihinnaline,
kuid valitsuse poolt nii kergekäeliselt hävitatav.
Nad olid meeleheitel.
Kui nemad tulid palvetama, oli see tõeline palve.
Nad tõesti palvetasid!
Mina õppisin palvet selles keskkonnas.
Õppisin otsima Jeesust, Tema väge, tuge ja armastust.
Olen selle eest nii tänulik.
Laura, kuidas sai siis misjonäride tütrest,
kes sirgus keset palvet ja usku, naine, kes ei naeratanud 2 aastat?
Rääkisid pimedusest ja abielulahutusest.
Kuidas sattusid pühast paigast sellisesse olukorda?
Küsisid enne isa ja eestpalve kohta.
Mäletan üht hetke 6- või 7-aastasena,
kui isa kõiki palvele kutsus.
Tõstsin käed üles, pisarad voolasid ja ütlesin:
"Jumal, tee mu eluga midagi suurt. Tahan Sind igavesti teenida!"
Kui olin 25.
Abiellusin 21-aastasena.
Oled täna minust natuke kuulnud aga kui mind paremini tunda,
olen ma ikka veel ebaküps, isegi pool sajandit vanana.
Ei ole tõsi, sa valetad.
Isa, anna talle andeks.
Tõsi, pool sajandit! Olen 50. - Ei saa olla!
Tahan sama näokreemi. - Naised, see on palve vägi.
Palvetage, et Jumal hoiaks ning annaks ka hea jumestaja.
Vanemad ütlesid, et ma pole veel valmis abielluma.
Tead küll, Muiywa, et me ei kuula oma vanemaid.
Tahame kohe maailma vallutada.
Ma ei olnud enne abielu
olnud seksuaalsuhtes, joonud ega suitsetanud.
Olin jumalakartlik tüdruk ja tegin, mis õige.
Nähes seda meest, andsin talle teada,
et ta peaks minuga abielluma ja kuidas ta peaks tulema
ning mida seljas kandma nagu naised ikka teevad.
Ma ei kuulanud kedagi.
Isa kõrval 200 külalise ees altari ette kõndides
elu kauneimas kleidis, vaatasin sellele mehele ja mõtlesin:
"Mis ma küll ometi teen?!
Kes on see mees, kellega olen abiellumas?
Ma ei tunnegi ju teda!"
Vana VHS video sellest päevast näitab ühte kurba tüdrukut,
kes on tegemas midagi, mille kõik on maha laitnud.
Tulime mesinädalatelt koju ning need ei läinud hästi.
Raamatus räägin lähemalt.
Mu elu hakkas kokku kukkuma ja pimedus laskus mu südamele.
Kui paar aastat hiljem ei olnud asjad paranenud,
läksime pastorite juurde abi paluma:
"Abiellusime, aga keemiat ei ole. Oleme hädas, aidake."
Tahtsin, et kõik korda läheks.
Teadsin Piiblist, et Jumal vihkab lahutust ega tahtnud seda.
Hakkasin uskuma, et Ta vihkab ka lahutatud inimesi.
Jumal hoidku, kui ma ei tee, mis õige!
Terve elu olin ainult püüdnud teha, mis on õige.
Olin misjonäride tütar, kes pidi tegema, mis õige.
Kui pastoritelt abi ei saanud, läksime maailma terapeutide juurde.
Olin abiellunud kellegagi,
kes oli mulle pigem vend kui abikaasa.
Sellest sai suur probleem.
Mida peaks kristlik tüdruk tegema, kui ta on oma mässus eksinud
ja võtnud vastu otsuseid, mida ei saa tagasi võtta?
Olin end sidunud Jumala ees lepinguga,
mida ei saanud täita ning oli inimlikult võimatu.
Hakkasin end nägema läbikukkujana.
Viiendal abieluaastal tegin otsuse see liit lõpetada.
Mees ei tahtnud enam ära leppida ning ega ma teda ei süüdistagi.
Olin teda haavanud ja häbistanud oma vanemaid.
Kaotasin oma koguduse, hea maine ning kogu lootuse olla hea inimene.
Kaotasin kõik, mis oli mulle väärtuslik.
Laura-Lynni maine oli ju see, et kuulusin heasse perekonda.
Olin hea kristlane ja hea tüdruk.
Vabanda, et katkestan,
aga tean isiklikult inimesi, kes on täna samas olukorras.
Neil oleks hea kuulda,
kuidas sellest kohast edasi pääsesid, et jälle naeratama hakkasid?
Kuidas uskuda Jumalasse
ja tunda end vastuvõetuna, mitte jälle eemaletõugatuna?
Tahaksin sellest kuulda.
Peale pausi räägib Laura-Lynn,
kuidas saada üle valust, milles end täna leiame.
Jääge meiega.
Pöördepunkti ei pea lõppema koos saatega.
Järgi meid sotsiaalmeedias.
Tere tulemast tagasi.
Meie külaline, Laura-Lynn Tyler Thompson
rääkis murtusest selle sügavaimas tähenduses.
Aitäh, Laura, et oled meiega.
Rääkisid enne pausi oma ilusast elust Aafrikas.
Sellele järgnes lahutus ning üks pime aeg.
Sellega lugu ei piirdunud.
Räägi, kuidas asjad läksid veel hullemaks.
Tahtsin ju olla laitmatu tüdruk.
Tegin valesid otsuseid ja abiellusin, kui poleks pidanud.
Olin liiga noor.
Kui abielu 5 aastat hiljem minu tegude pärast lagunes,
olin täiesti murtud.
Ütled, et olid liiga noor.
Kas selleks on sobiv iga?
Minu jaoks oleks see võinud olla 40.
Noored teevad vahel otsuseid, uskudes, et suudavad kõik.
Tahtsin elada julgelt ja kogeda kõike, mis võimalik.
Samas tahtsin seda kõike kristlikes raamides.
Armastasin Jeesust ja mu vanemad armastasid Jeesust.
Jeesus rääkis minuga väga noorena ning unistasin suuri asju.
Aega aga näitas inimloomuse nõrkust.
Ma ei suutnud olla laitmatu tüdruk ja elada nii õigesti,
et omaenda teenetega heakskiitu välja teenida.
Kõik see kukkus kokku.
Olin erakordne pailaps,
kes polnud teinud midagi sellist, millesse noored muidu satuvad.
Minu otsus pani mind paari selle mehega ja kõik oli läbi.
See lõppes lahutusega. - Jah ning kohe tuli teine.
Kohtasin meest, kes oli palju põnevam.
Tal oli julgeolekuprobleeme.
Politsei oli meil alaline külaline.
Suhe lõppeski nii, et politsei pidi taas laste pärast sekkuma.
Olin täiesti murtud.
Mõtlesin, kuidas ma sain küll nii rumal olla.
Me kõik jõuame kohta, kus me oma õigsusest enam ei piisa.
Tahtsin nii väga olla tubli aga mu inimlikkus, katkiolek, patt,
läbikukkumine ja südame rikutus tõi kaasa hävingu.
Pidasin end täiesti kõlbmatuks inimeseks.
Varem olin tahtnud teha suuri asju Jumalale.
Mind oli kutsutud jutlustama ning olin juhtinud ülistust.
Tahtsin teha suuri asju Jumalale.
Kõik kukkus kokku.
Kaotasin oma maine ja sõbrad, peresuhted kannatasid.
Kõik küsisid, mis küll on juhtunud Laura-Lynniga?
Hüppas kohe teise abiellu ning ka see on katastroof.
Ma ei suutnud ei naerda ega naeratada, häbi oli suur.
Taavet räägib sellest, kui ütleb, et mu patt on alati mu silme ees.
Ma ei näinud peeglist ennast vaid oma pattu, häbi, murtust
ja mida ei saanud enam iial korda panna.
Uskusin, et Jumal ei saa mind enam iial kasutada.
See kestis kolm aastat.
Tean, et see on laialtlevinud probleem koguduses,
sest me ei mõista, mida Jeesus meie heaks tegi.
Muidu me ei kannaks sellist häbi.
Jeesus maksis nii kõrge hinna.
Teadsin, et Piibli järgi viis Ta me patud nii kaugele kui ida läänest.
Teadsin, et isegi mu helepunased patud saavad valgemaks kui lumi.
Mina seda ei tundnud.
Küsin.
Sa tunned Piiblit ja olid kogenud Jumala väge
ning kuidas Ta arm muudab inimeste elu.
Ometi jäid sellesse olukorda vangi.
Kuidas sa sealt välja murdsid?
Mis oli pöördepunktiks?
Pöördepunkt on tõesti uskumatu ja imeline sõna.
Ma tõesti kogesin seda.
Jumal tervendas mind ühe õhtuga.
Sain ilmutuse.
Läksin kogudusse ja pastor oli toonud elusuuruses risti.
Ta palus meil kirjutada paberile
kolm kõige suuremat pattu ja naelutada need ristile.
Ma ei tahtnud end pattude kirjutamisega häbistada.
Kõik teised olid nii veatud ja mina ei sobinud nende hulka.
Teised olid ainult üks kord abielus ning teenisid Jumalat.
Nad olid diakonid ja nende lapsed käisid piiblikoolis.
Nende peres ei olnud midagi häbenemisväärset.
Minu patud olid nii suured, et viisid mu linna kohtumajja.
Olin nagu see naine kaevul, kes oli 5 korda abielus.
Olin patune naine.
Oleksin ma Jeesust näinud, oleksin end Tema jalge ette heitnud
ja andeks palunud: "Anna mulle andeks, Jeesus!"
Mul olid suured patud ega polnud selline
nagu need teised täiuslikud inimesed.
Ma ei tahtnud minna sinna risti järjekorda nagu teised.
Mõtlesin, et kui ma ei lähe, paistan jälle silma.
Olen ainus, kes mässab oma südames ega lähe, seega läksin.
Hakati laulma: "Jeesuse veri peseb lumest valgemaks."
Mõtlesin ainult, et mina ei ole valge vaid must.
Mu patt on mu hävitanud ning ma ei kõlba.
Siis lauldi: "Õudse mäekünka peal seisis põlatud rist...
Märk kannatusest ja häbist."
Mõtlesin, et olen ise üks teotus.
Hakkasin murduma ning värisesin üleni.
Ma ei võinud enam seda valu ja häbi kanda.
Püha Vaim sosistas mulle midagi, mis muutis mu elu.
Tema hääl ei olnud kuuldav, kuid sa tead, et see on Tema.
"Laura-Lynn, kas sellest siis ei piisa, mis Jeesus sinu heaks tegi?
Kas Ta peab sinu pärast veel kord surema?"
Vaatasin üles ristile.
Võisin peaaegu näha Ta murtud ihu, veri tilkumas,
nii läbi pekstud, et Ta polnud enam äratuntav.
Ta peale oli sülitatud ja mõnitatud.
"Kas sellest polnud sinu jaoks küllalt?
Peab Ta veel kord surema, et võtaksid selle hinna vastu?"
Ma ei värisenud enam.
Lõpetasin enesehaletsuse ja häbi.
Sain aru, kui ülbe oli minust mõelda,
et minu patt on suurem, kui Jeesuse ohver.
Tõde on vastupidine.
Tema ohver on üle minu patu ning see purustab mu patu.
Kui Jeesus ütles: "See on lõpetatud!",
siis Ta ei mõelnud, et tore, nädalavahetus on läbi.
Ta mõtles tõesti, et see on lõpetatud!
Mida Laura-Lynn teeb 2000 aastat hiljem, on tasutud!
Kui keegi on rikkunud seadusi, olnud sõltuvuses, sekspattudes,
hälvetes, murtud, teinud inimlikke vigu -
see kõik on lõpetatud!
Jeesus maksis nii suure hinna, et viimne kui üks saab vabaks,
kui nad selle ainult usus vastu võtavad.
Mina tegin seda ega olnud enam kunagi seesama.
Selle peal ma seisan.
Nüüd olen iga päev "Club 700 Canada" saates,
kuulutades Tema armu peale sellist kukkumist.
Kes iganes alustab murtuna, siis nende pöördepunkt tuleb,
kui nad võtavad usus vastu selle, mille eest Jeesus juba maksis.
Aitäh, Laura, et jagasid oma lugu.
Mees, kes oli suremas ja kaotanud kogu lootuse, tõusis taas elule.
"Mina olen tulnud valguseks maailma, et ükski,
kes usub minusse, ei jääks pimedusse.
Ja kes iganes mu sõnu kuuleb ega pea neist kinni,
selle üle ei mõista mina kohut, sest ma ei ole tulnud
maailma üle kohut mõistma, vaid maailma päästma." Jh 12:46-47.
Chris Komagum on üks Calvary koguduse pastoreid Vancouveris.
Tema kirg on tervendusteenistus,
kuid haigus oleks ta enda peaaegu tapnud.
Chris räägib meile ise oma loo.
Aitäh, pastor, et tulid.
Tänan.
Oled olnud teenistuses palju aastaid.
Alustasid 30 a eest Watotos
ja nüüd töötad ühes Kanada suurimas koguduses.
Su elus oli aeg, kus pidid peaaegu surema meningiiti.
Mis juhtus?
Naaberriigis Rwandas käis kodusõda.
Genotsiidi haripunkt oli 1994.
1992. a kutsus üks misjonär mind nädalaks piiri äärde kaasa,
sest meie maale tulvas palju sõjapõgenikke.
Me ei teadnud, et põgenikelaagris oli puhkenud meningiidi-epideemia.
Missioonilt naastes arvasin,
et olen lihtsalt külma saanud, sest olin väsinud ja nõrk.
Paranemist ei tulnud, seega pidasin seda malaariaks.
Ravisin end nädal aega ise ega läinud haiglasse.
Tervis halvenes veelgi.
Kui lõpuks haiglasse läksin, ootasin 6 tundi arsti.
Kui mind sisse võeti, võeti proov lumbaalpunktsiooniga
ehk mu selgroost tõmmati seljaajuvedelikku.
See oleks pidanud olema värvitu, kuid see oli nagu valge piim,
sest 75 % rakkudest oli juba hävinud.
Olin suremas ning langesin koomasse.
Ma ei tea, mis juhtus, kuid ärge uskuge,
et kui sured, siis vajud unustusse nagu koer.
Ei. Olin kõigest teadlik, kuid abitu.
Teadsin kõike, mis ümber toimus.
Olin nagu poolunes.
Kõrvalseisjate jaoks olid koomas,
kuid tegelikult olid sa seal voodis teadvusel.
Olin teadvusel, kuid abitu.
Ei saanud suhelda ega rääkida.
Püüdsin liigutada, kuid ei saanud.
Kuulsin ja püüdsin aru saada, mis toimub, aga ei saanud.
Ma ei saanud millestki aru, sest olin lihtsalt abitu.
Arvasin, et see kestis vaid paar tundi.
Hiljem sain teada, et see kestis kolm päeva.
Kui meenutad seda aega,
mil sa küll kuulsid, aga ei olnud võimeline rääkima,
mis oli selle juures kõige ahistavam,
kui tahtsid märku anda: "Ma olen siin, ärge andke alla!"?
Jah, tahtsin inimestele märku anda, kuid ei saanud.
Ütlesin Jumalale: "Sa ei saa seda tõsiselt mõelda.
Ma ei saa surra,
lõpetasin just piiblikooli, rumalusi pole teinud,
teenin Sind kogu südamest ja tean, et oled Tervendaja.
Kuidas siis nüüd nii?"
Vajusin enesehaletsusse.
Mõtlesin: "Jumal, pole ime,
et olid Moosese vastu nii ebaõiglane ega lasknud teda tõotatud maale."
Piiblikooliteadmised tulid esile.
Lahing käis mu vaimus ja vaidlesin oma sees.
Keegi teine sellest ei teadnud.
Mulle ei meeldi, kui inimesed lülitavad
haiglas aparaate välja, arvates, et keegi on läinud.
Ei, me ei sure nagu koerad!
Olin kõigest teadlik, kuid abitu ja võimetu liigutama.
Sel hetkel tuli mu vaimu üks kirjakoht:
"Et ta minusse on kiindunud, siis ma päästan tema;
Ta hüüab mind appi ja ma vastan temale;
Pika eaga ma täidan tema ja annan temale näha oma päästet."
Ma ei saanud aru, kust see sõna pärines.
Hiljem leidsin, et see oli Psalm 91:14-16.
Olin selle lapsena pähe õppinud ja see tuli 3 korda mu vaimust esile.
Luba mul küsida, kas keegi teistest tegi seal midagi,
mis andis sulle jõudu ning aitas tagasi tulla?
Kui see psalm tuli mulle kolm korda meelde,
teadsin sügaval endas, et ma ei sure, sest olen päästetud.
Mida muud see pikk elu tähendab?
Kohe selle järel kuulsin kedagi hüüdmas: "See on ime!"
Võpatasin füüsiliselt.
Füüsiline maailmataju oli tagasi.
Vaatasin enda ümber,
kuid ei eristanud värve, üksnes must-valgeid kontuure.
See oli arst, kellele olin rääkinud Jeesusest.
Ta vaatas laboritulemusi ja tulemus oli hämmastav.
Üleöö olid kõik näitajad muutunud peaaegu normaalseks.
Ta vaatas mind ja puudutas mu laupa ning küsis, kas ma kuulen.
Tahtsin vastata aga halvatus ei lubanud.
Ta käskis mul pilgutada, kui kuulen, hoides kätt mu laubal.
Pilgutasin.
Ta pidi rõõmust õhku hüppama.
Lähme edasi. Olid halvatud.
Kaua veel läks, kuni olid terve?
Hämmastav.
Samal pärastlõunal vahetasin iseseisvalt asendit.
Järgmisel päeval tundsin, et pean saama WC-sse.
Nad eemaldasid kateedri
ja viisid mu ratastoolis sinna ning õpetasid, kuidas toimida.
Järgmisel päeval olin nii tugev, et tõusin juba ise istuma.
Siis anti mulle kolmjalg abiks, et õpiksin seistes tasakaalu hoidma.
Kukkusin mitu korda aga ei jätnud järgi.
Olin nagu luukere.
Kõik voolikud eemaldati ning jõin ise suppi.
Jõud tuli tagasi iga tunniga.
See oli üleloomulik, jumalik puudutus.
Ratastoolist kolmjala ja karkudeni võttis ainult kolm päeva.
Neljandal päeval kõndisin juba kepi najal.
Nädala pärast kirjutati mind juba haiglast välja.
Kaks nädalat pärast haiglasse sisenemist jutlustasin koguduses.
Tegin Jumalaga lepingu.
Ütlesin: "Jumal, tean,
et Sa ei ole üksnes Tervendaja vaid üleloomulik Tervendaja Jumal.
Kuulutan seda kõikjal ja panen käed haigetele.
Kui nad paranevad, au Jumala nimele,
kui mitte, on see Sinu ja nende vaheline asi.
Mina tean, et Sa oled Tervendaja.
See on põnev lugu, millest võiksime tunde rääkida.
Aitäh sulle, et jagasid seda meiega Pöördepunktis.
Aitäh võimaluse eest. - Aamen.
See pole veel kõik, jää meiega.
Piibel ütleb, et iga hea ja täiuslik kink tuleb ülalt,
valguse Isalt, kes ei muutu nagu kaduvad varjud.
Õpi tundma oma taevast Isa.
Ta ootab, et jagada sinuga oma armastust.
Tere tulemast tagasi.
Kui leiad end nagu Chris
meeleheitlikus olukorras, või tead kedagi teist sellist,
siis piisab ainult lihtsast palvest ning Jeesus sekkub.
Tänaseks meie poolt kõik.
Aitäh, et vaatasite ja peatse kohtumiseni!
Newsboys "God is not dead"
Las armastus plahvatab ja äratab surnud ellu
Nii julge armastus, et tekitab revolutsiooni
Las armastus plahvatab ja äratab surnud ellu
Nii julge armastus, et tekitab revolutsiooni
Olen kadunud Su vabadusse
Selle maailma ma võidan
Minu Jumal ei ole surnud, Ta on kindlalt elus
Ta elab mu sees, möirgab kui lõvi
Minu Jumal ei ole surnud, Ta on kindlalt elus
Ta elab mu sees, möirgab kui lõvi
Ta möirgab kui lõvi
Las tärkab lootus, pimedus siis kaob
Mu usk on surnud, vajan ülestõusmist
Kaon nüüd Su vabadusse
Selles maailmas ma võidan
Minu Jumal ei ole surnud, Ta on kindlalt elus
Ta elab mu sees, möirgab kui lõvi
Minu Jumal ei ole surnud, Ta on kindlalt elus
Ta elab mu sees, möirgab kui lõvi
Tõlge: Riina Aasa