Täna saates:
Kui mõistsin, et ema enam ei ole - et ma ei saa talle enam helistada
ega öelda, et armastan teda ega küsida, kuidas tal läheb -
kui see mulle viimaks kohale jõudis, olin äärmiselt vihane.
LOOTUS
VÕIT
ELU
PÖÖRDEPUNKT
Tere tulemast vaatama!
Oleme Ugandas, kaunis linnas Kampalas.
Alustame ühe Uganda vanasõnaga:
"Kui kuu ei ole täis, säravad tähed eredamalt."
Teisisõnu -
parem, kui paljud säravad koos, mitte üks üksinda.
Oled sa kunagi lõhkunud klaasi ja püüdnud kilde taas kokku panna?
Enamusele meist oleks see võimatu ülesanne,
kuid Kathy Edwards oskab meile öelda, kes seda suudab.
Katkiseid asju ei saa enam kasutada.
Kui neid parandada ei saa, kaotavad nad meie jaoks väärtuse.
Me viskame need ära.
Niisamuti ei meeldi meile katkised inimesed.
Nad on seest kildudeks ja kildudel on teravad servad.
Me paneme nad silma alt ära ja heidame minema.
Kuid mitte Jumal. Tema armastab katkiseid asju.
Ta ei viska kedagi ära, kes on katki.
Tegelikult Ta lausa otsib murtud inimesi.
Psalmis 34:18 öeldakse:
"Issand on ligi neile, kes on murtud südamelt."
Psalm 51:19 ütleb:
"Jumalale meelepärane ohver on murtud vaim,
murtud ja purukslöödud südant ei põlga Jumal."
Jumal on Looja.
Purunenud ja murtud asjad tuleb luua uueks.
Looja seab ja kujundab seda, mis katki,
nii et see on pärast veel palju ilusam ja imelisem.
Kui su elu on kokku varisemas, ära karda.
Las need tükid kukuvad Looja kätesse,
kes hindab murtust kõrgelt.
Ära võitle elu hoopide vastu.
Las need murravad sind ja toovad su põlvili,
kus kohtud kõige Loojaga,
kes ainult ootab, et kõik killud kokku korjata.
Meie viskame purunenu minema, aga Jumal ei tee seda kunagi.
Talle teeb suurt rõõmu, kui Ta saab tükid kokku korjata.
Ta teab, et purunenud astja toob Talle suurimat au.
Mõtle sellele.
Meil on Jumal, kes on osav purunenud kilde taas kokku panema.
Järgmisena räägime mehest,
kes pööras võiduks oma elu suurima tragöödia.
Las ta räägib sellest ise.
Minu nimi on David Dow Acuoth.
Sündisin Jongleini osariigis Lõuna-Sudaanis.
Põgenesime sealt, kui olin 4-aastane.
Lapsepõlv sõjaaladel oli raske.
Sattusin USA'sse
"Sudaani kadunud lapsed" programmi kaudu.
Olin siia jõudes väga elevil, sest just seda ma olin tahtnudki.
Mulle oli öeldud, et kui satuksin USA'sse,
saaksin hariduse, oleksin vaba ja leiaksin tööd.
Pärast kooli lõpetamist läksin edasi Saint Mary ülikooli,
kus sain magistrikraadi ärijuhtimises.
Kogesin, et Jumal tahtis, et tuleksin siia
ja õpiksin, kuidas haritud inimesed oma töös teisi aitavad.
Lõuna-Sudaani konflikt puhkes 2013. a. detsembris.
See tragöödia tabas mu peret väga lähedalt.
Mu ema jäi kadunuks 27.12.2013.
Seda linna rünnati.
Kaotasin ka teisi sugulasi, kes konflikti käigus tapeti.
Kuid lähiringist kaotasin oma ema.
Kui hakkasin mõistma, et ema enam ei ole -
et ma ei saa enam temalt nõu küsida
ega helistada ja öelda, et armastan teda,
ega küsida, kuidas tal läheb -
kui see mulle viimaks kohale jõudis, olin äärmiselt vihane.
"Miks küll inimesed nii teevad?"
Siis hakkas mulle meenuma,
mida ema oli mulle õpetanud usu ja Jumala kohta
ning kuidas usklikud sellistes olukordades toimivad.
Lõpptulemusena hakkasin keskenduma
oma usule ja perele.
Ma ei püüdnud unustada, vaid sellest midagi õppida.
See oli üks kurb aeg mu jaoks.
Osa sellest, mida ma ema mälestuseks
ja leinaga toimetulekuks tegin,
oli see, et asutasin ühingu
"Ameerika-Lõuna-Sudaani avalike suhete nõukogu".
Tegeleme inimestevahelise diplomaatiaga.
Kogesin, et peame tegema midagi, et luua neile noortele võimalusi,
et nad mõistaksid oma elu väärtuslikkust.
Teen kõik, mis minu võimuses, et Lõuna-Sudaani elu edendada,
vaatamata oma ema kaotusele.
Kasutan ema lugu lepituseks ja rahu toomiseks
lõuna-sudaanlastele.
Minu lootus on, et meie noor aafriklaste põlvkond mõistab,
et vihane olla on lihtne, kuid see ei muuda midagi.
Osale protsessis mitte negatiivsel, vaid paremal viisil.
Loodan, et Aafrikas kasvab üles põlvkond,
kes taotleb rahu ja demokraatiat.
Minu nimi on David Dow Acuoth ja ma olen aafriklane.
Davidi lugu on hea meeldetuletus, et andestamine on võimalik.
Rahu on alati parim lahendus.
Peale pausi räägime ühest Uganda populaarseimast muusikust.
Mu elu ongi ainult muusika. Ma ei kujuta elu selleta ettegi.
Kui sain kitarri ja hakkasin oma südant välja valama,
sain aru, et see ongi see, kes ma olen.
"Rohi kuivab ära, õieke närtsib,
aga meie Jumala sõna püsib igavesti." Jesaja 40:8.
Jeesus küsis Piiblis (ingl.k): "Kes teist, isadest,
annaks pojale kivi, kui too palub leiba,
või kas te annaksite talle mao, kui ta palub kala?
Kui teie oskate anda häid asju oma lastele,
kui palju enam annab teie taevane Isa
häid asju neile, kes paluvad.
Võta oma taevase Isa jaoks aega.
Ta ootab, et jagada sinuga oma armastust.
Tere tulemast tagasi Aafrika pärlisse - Ugandasse!
Kohtume mehega, kes elab ja hingab muusikat.
Twina Herbert jagab meiega sõnumit oma laulude taga
ja kuidas see kirg gospelmuusika vastu temas tekkis.
Twina, tere tulemast Pöördepunkti!
Sind kutsutakse Twinaks. Kas sellel on ka oma lugu?
Mu õige nimi on Twinamosco, kuid see on liiga pikk.
Nii kutsutaksegi mind lihtsalt Twinaks.
Sinu muusika siin Ugandas on üsna unikaalne.
Gospelmuusika osas on rahval oma kindlad ootused.
Sinu oma aga
on segu kaasaegsest ülistusest ja gospelmuusikast.
Kuidas sa selleni jõudsid?
Kui ma alles alustasin, inspireeris mind üks laul.
Mind oli just mu elukohast välja aetud.
Olin elanud sõbra juures, kes ajas mu minema.
Istusin taksosse, teadmata, kuhu minna.
Taksos mängis laul, mis ütles: "Lähen jõe äärde,
viin selle murekoorma jõe äärde ja anna selle palves Issandale."
Kuulasin seda ja see puudutas mind ajal,
kui olin stressis, meeleheitel ja õnnetu.
See õnnistas mind.
Kui läksin koju, olles veetnud öö kirikus,
hakkasin kuulama seda tüüpi muusikat.
See õnnistas mind ja ülistusest sai minu elu leib.
Ma elasin ja sõin ja kuulasin ülistust igal hommikul.
See õnnistas mu elu
ja ma hakkasin kirjutama oma lugu samas stiilis.
Kui vana sa siis olid?
See oli kutsekooli viimane aasta, nii et umbes 19-aastane.
Kuid enne seda olid sul rasked aastad,
sest jäid juba väga noorena üksi ja pidid enda eest ise hoolitsema,
elatades end tänavakaubandusega.
Mis juhtus? Kuhu su vanemad jäid?
Mu vanemad on tänagi veel elus, aga nad olid väga vaesed.
Elasime Uganda pealinnast Kampalast kaugel.
Kasvasin üles maapoisina.
Harisime aiamaad ja tegime kõike, mis külas tavaks -
kaevasime maad, pidasime karja, viisime lehmi söödamaadele.
Isa elas pealinnas Kampalas ja ema elas meiega külas.
Kõik, kes eel- ja algkooli 7. klassi lõpetasid, läksid isa juurde,
et sealt edasi, põhikooli teise astmesse minna.
Kui vanalt need seitse esimest klassi lõpetatakse?
Umbes 12-aastaselt.
Kolisid siis 13-aastaselt linna?
Kolisin linna 13-aastaselt ja läksin põhikooli teise astmesse.
Isa juures avastasin, et ta oli mängusõltlane,
nii et isegi söök laual polnud kindel.
Tal ei olnud raha, et mu õppemakse maksta.
See stress pani mind tegutsema.
Isa elas Makerere ülikooli lähedal.
Koputasin ühiselamu ustele ja pakkusin end nende pesu pesema.
Teenisin alla ühe dollari päevas.
Selle raha eest ostsin meile isaga süüa.
Elasime kahekesi tema üüritoas.
Olin niisiis Kampalas, käisin odavaimas koolis,
kuid isegi seda odavaimat õppemaksu ei suutnud ta maksta.
Võlanõudjad ajasid meid kogu aeg taga.
See elu ajas mind tänavakaubandusega tegelema.
Pakkusin tänavatel inimestele kaupa ja pesin üliõpilaste pesu.
Olid siis väga noor ja sul polnud kindlasti aega mõeldagi,
miks su elu nii raske oli.
Millal sa Jeesusega kohtusid ja uut lootust leidsid?
Lootus tuli tänu järjepidevale koguduses käimisele.
Kampalas oli kogudus nimega KPC - tänane Watato Church.
Neil olid igal reedel ööpalved koos kerge einega,
milleks oli tass teed ja tükk leiba.
Seda pakuti hommiku poole ööd.
Läksin sinna, et isale rohkem süüa jääks.
Sõime ju peamiselt maisiputru, mis on väga toitainetevaene.
Et vaheldust saada,
läksin selle öise tee ja leiva pärast kogudusse.
Kuna käisin seal järjepidevalt, hakkas sõnum mind puudutama.
Ühel õhtul andsingi oma elu Kristusele.
Nii et, läksid tee järele ja leidsid Jeesuse.
Tuleme nüüd tänapäeva, mis on palju parem
Paljud vaatavad sind täna
ja soovivad, et nad oleksid nagu Twina.
Sa jagad oma lugu ja oma muusikat nii Ugandas kui kaugemal.
Mida oled näinud Jumalat seeläbi tegevat?
Keegi helistas mulle ükskord
ja ütles, et ta oli olnud minemas ebajumalate pühamusse,
kus käiakse vaimudelt nõu küsimas.
Ta oli olnud teel, juhtus kuulma mu muusikat
ja helistas sinna, et muutis meelt ega lähe enam sinna.
Selliseid tunnistusi on mitmeid.
Täna juhatan ma Family Life Church nimelist kogudust.
See on noor kogudus, kuid ma olen näinud,
kuidas mu elu on olnud õnnistuseks suurtele ja väikestele,
haritutele ja harimatutele.
Lugupeetud inimesed on saanud selle muusika läbi õnnistatud.
Olen väga rõõmus,
kui kuulen, et mu lugu ja elu on puudutanud ja muutnud elusid.
Olen näinud seda Kampalas ja saanud kõnesid kogu maailmast,
kes on kuulanud mu muusikat Youtube'ist ja saanud õnnistatud.
Milline on Twina edasine elu? Muusika või pastoriamet?
Olen Issandale tänulik, et minu elu on muusikas.
Ma ei kujuta ette elu ilma muusikata.
Ülistusmuusikaga alustades ei olnud mul sellist mõtet,
et ühel päeval saab minust ülistaja või artist.
Kui sain selle kitarri ja hakkasin oma südant välja valama,
sain aru, et see ongi see, kes ma olen.
Minu elu on ülistus ja muusika.
Olen ma kurb või rõõmus - kõik väljendub muusikas.
Kogu mu elu on ülistusmuusika.
Mis karjaseametisse puutub, siis ma ei tea, mis Jumalal on plaanis.
Nii kaua, kuni Ta mind sellele tööle kutsub, seda ka teen.
Aitäh, et tulid saatesse.
Peale pausi räägime naisest, kelle kuulsusejanu võttis halva pöörde.
Veetsime aega nende seltskonnas.
Rahvas ei tea, et suletud uste taga on seal uimastid ja joomine
ning et selles glamuuri-elus pole midagi glamuurset.
See oli nagu elu põrgus.
"Kellel on janu, see tulgu minu juurde ja joogu!
Kes usub minusse...
...selle ihust voolavad elava vee jõed." Johannese 7:38
Kas on tugevamat sidet kui isal ja lapsel?
Nii nagu sina armastad, toidad ja kaitsed oma lapsi,
tahab Jumal sama lähedast suhet sinuga.
Õpi tundma oma taevast Isa.
Ta ootab, et jagada sinuga oma armastust.
Tere tulemast tagasi!
Meie järgmise loo kangelane on naine,
kelle janu tähelepanu järele tõmbas ta kuulsuste elustiili,
kallite riiete ja autode maailma.
Näiliselt süütust lõbutsemisest sai kiiresti suur pimedus.
Angela Poor teab omast käest, mida tähendab ütlus:
"Mis juhtub Vegases, jääb Vegasesse."
Enamus, kellega aega veetsime, olid kuulsused, keda imetletakse.
Rahvas ei tea, et suletud uste taga on seal uimastid ja joomine
ning et selles glamuuri-elus pole midagi glamuurset.
See oli nagu elu põrgus.
Angela ja ta abikaasa Greg lendasid sageli Iowast Vegasesse,
et pidutseda ja mängida hasartmänge.
Liikusime tagatreppidest, mis on ainult eliidi jaoks.
Meid samastati kuulsustega ja see muutus sõltuvuseks.
Tähelepanuvajadus, uimastid ja alkohol saavad võimuse.
Alkoholi kõrvale tulid ka kokaiin ja extacy.
Algul oli see koorekihi elu uus ja põnev,
kuid selle lummus kadus pea.
See on halastamatu nõiaring.
Sulle näib, et see pakub rahuldust.
Samas ärkasin ma pärast 3-4-päevase depressiooniga.
Siis hakkas parem ja nädalalõpp läks taas vana rada,
tõstes tuju uhkete riiete-, pidude- ja suhtlemisega.
Kõik kordub, kuni oled jälle seest tühi.
Ometi ta jätkas ja tühjustunne ainult kasvas.
Olime peol kalleimates lokaalides - kuulsused ümberringi,
kui äkki tundsin end nii üksi.
Tundsin hinges tühjust, üksindust ja mingit igatsust.
Teadsin, et see, mida teeme, on vale,
kuid ma ei teadnud, kuidas sellest välja tulla.
Teadsin, et mu hing igatseb midagi enamat.
Angela üritas kergendada oma südametunnistust,
andes ära abikaasa antud raha.
Süütunne oli nii ränk,
et võtsin raha vastu ja andsin heategevusse.
Üritasin kuidagi me patuseid eluviise korvata.
Greg andis mulle ostudeks raha,
aga mina andsin poole sellest näiteks lastele tänaval,
püüdes me patusust heastada.
Angela ei teadnud, kuidas seda allakäiguspiraali peatada.
Lõpuks jätsin Gregi Las Vegasesse.
Teadsin, et pean oma elustiili muutma.
Läks umbes 10. aastat, kuni ta kohtas pastor Harry Wallarit.
Esmakordne kohtumine Angelaga oli muljetavaldav.
Samas oli selge, et ta vajab puudutust Jumalalt.
Vajasin tugevust ja kindlustunnet.
Vajasin Jumalat. Vajasin meeleheitlikult Jumalat.
Julgustasin teda heategevuskoosolekutel
tulema ka kogudusse.
Olin Iowas Council Bluffsis koguduse pastor.
Hakkasin koguduses käima, ehkki vastumeelselt.
Ühel päeval koguduses
andis Ta mulle selle jõu ja julguse vanast eluviisist lahti lasta.
Samast hetkest oli kõik viha, kurbus ja hirm kadunud.
Tundsin, et olen vaba!
Sellest hetkest hakkas mu elu päriselt muutuma.
Võtsin Jumala ja Jeesuse Kristuse täielikult vastu.
Teadsin, et see kõik on tõsi. Jumal on tõsi ja Kristus on tõsi.
Tundsin, et olen elus!
Angelale avanes täiesti uus maailm.
Olin ausalt öeldes üsna kahe vahel - vana elu rebis ja kiskus tagasi.
Liikusin ju elust, kus puudub vastutus,
ellu Kristuse valguses.
Kui sa end vanast elust ja inimestest lahti ei lõika,
ei saa sa kunagi maitsta seda elu, mida Jumal tahaks anda
ja mis on palju parem.
Neid kahte ei saa võrreldagi.
Jumala abiga suutis Angela vana elu siiski jätta.
See oli tema elu tähtsaim otsus.
Tema armastus teiste inimeste vastu kasvas plahvatuslikult.
Ta armastas neid juba enne, kuid Jumal hakkas teda kasutama.
Tema vana olemus hakkas kaduma ja esile tuli uus loomus,
mis oli täis armastust ja tahet puudutada südameid ning elusid.
Olin proovinud kõike.
Püüdsin täita oma elu
kallite riiete- ja kottidega, parimate pidude- ja sushiga,
toidu ja ilusa mehega, kõigi ilusate asjadega.
Parimate autode- ja materiaalsete asjadega.
Ometi ei rahuldanud see kunagi.
Ainus, mis mulle viimaks rahulduse tõi,
oli see hetk, kui kohtusin Kristusega.
Tundsin end terviklikuna. Olin leidnud selle, mis oli puudu.
Puuduolev tükk oli leitud.
Ainult Jumal saab anda rahu, mida raha eest ei saa.
Angela avastas, et parimad riided ja kuulsad sõbrad
ei suuda täita tühjust ta südames.
Piibel räägib rahust,
mis ületab igasuguse arusaamise (Filiplastele 4:7).
Sa võid leida sama rahu, kui annad oma südame Jeesusele.
Kui tahad teada, kuidas, võta meiega ühendust.
Jää meiega. Järgmiseks on meil kavas muusika.
Kas on olemas tugevamat sidet, kui isal ja lapsel?
Nii nagu sina armastad, toidad ja kaitsed oma lapsi,
tahab ka Jumal omada sinuga sama lähedast suhet.
Õpi tundma oma taevast Isa.
Ta ootab, et jagada sinuga oma armastust.
"Mina rõõmutsen väga Issandas,
mu hing ilutseb mu Jumalas." Jesaja 61:10.
Tere tulemast tagasi. On aeg hakata lõpetama.
Jaga Twitteris oma lugu "Murtud on ilus".
Lõpetuseks laulab Ambassage laulu "Väljapanek".
Nägemiseni siit Ugandast ja Jumala õnnistust!
Su lõputu armastus paneb imestama
Lahkus tabas mind kui välk
Mu ahelad lõid Sa puruks Ma vaenlased teed Sa kaotajaks
Tunnistan kasvõi, kuni päike loojas
Sinuga tunnen end kui miljonär
Nagu ma tahaksin kümmet Hummerit
Jutul lõpp, unusta ära
Tahan jagada oma usku
Sest Sa muutsid mu elu kui DJ
Andsid uue alguse, otsast peale
Laulan Sulle kiitust rannikust rannikuni
Sest Sa ei lase mul iial minna
Hoiad mind oma nupuvõttes
On õnnistus elada Sulle
Mitte kui kohalik, vaid ülemaailmselt
Armastad mind ja see pole nali
Langen vaid põlvili
Ja kummardan kuningate Kuningat
Sinu pärast on mu rohi roheline
Ja mu taevas sinine
Mida iganes tahad minult võtta
Võta see, aga jäta Jeesus
Üritasin kokku lugeda õnnistusi, kuid järg läks käest
Päästsid mu, andsid kõik, mille olin kaotanud
Nüüd ratsutan läbi nagu hobuse seljas
Ei saa varjata oma põnevust,
See viib mind kõrgele nagu pilves
Nüüd olen kõrgemal kui katusetoas
Jumala pärast ma kiitlen
Ta võib teha su elust ilusa
Vaatamiseks kui väljapaneku
Tean, sest Ta tegi seda minule
Usalda ja looda ainult
Peame lõpetama, kell tiksub
Ühte asja ütlen veel
Iga päev soovitakse mulle õnne
Tõlge: Riina Aasa