Härnäst i Vändpunkten
- Jag blev svårt beroende av kokain och alkohol.
- Sa inte en läkare till dig att du dör om du inte ändrar dina vanor?
- Definitivt.
HOPP
SEGER
LIV
VÄNDPUNKTEN
- Välkommen till Vändpunkten. Trevligt att du tittar.
Hoppas att denna show ska vara en välsignelse för dig.
Det blir dagens hashtag: #varenvälsignelse
Gå in på Twitter, Facebook, Snapchat eller det du brukar använda dig av -
och ropa ut: Var en välsignelse!
Under 2014 års ebolautbrott försökte många fly de värst -
drabbade trakterna medan Dr. Kent Brantly istället tog sig -
dit för att hjälpa till men blev själv smittad. Simisola Okai har -
samtalat med honom och hans fru om hans mirakulösa tillfrisknande.
Under 6 veckor arbetade Dr. Kent Brantly oavbrutet -
och behandlade dussintals ebolasjuka på ett sjukhus i Liberia.
Trots stor försiktighet började Brantly känna sig sjuk och fick -
3 dagar senare veta att han smittats av det dödliga viruset.
Han och frun Amber har skrivit en bok om erfarenheten: "Called for Life",
om hur att älska deras nästa ledde dem till ebolaepidemins centrum.
Dr. Brantly, tänk dig tillbaka till när du fick beskedet ingen skulle vilja få.
Du testades positivt för ebola. Vad tänkte du när du fick det beskedet?
- Som läkare var det första jag tänkte att jag behövde göra upp en plan.
"Vad sker härnäst, vad är planen? Hur ska vi hantera problemet?"
Nästa reaktion stod jag som make för: "Hur ska jag berätta för Amber?"
Det var inte alls så dramatiskt som man kanske föreställer sig.
Det var ett overkligt och mycket tungt ögonblick - men samtidigt fridfullt.
Det bara var ett faktum.
Under följande dagar mötte jag mycket rädsla och ångest -
men friden kvarstod genom hela sjukdomen.
Vi handskades med det helt enkelt.
- Amber, hur var det för dig som hustru och moder?
Hur kändes det att få det samtalet från din make?
- Det kändes fruktansvärt, verkligen fruktansvärt.
Jag hade mina aningar. Jag visste att han var sjuk och blev sämre -
och att vi väntade på provsvar så det var inte en chock.
Jag antar att jag hade förberett mig på det -
men det knöt sig i magen att höra det.
Vad kan man säga? Jag visste inte vad jag skulle säga till honom.
Jag ville vara uppmuntrande men vad säger man i det läget?
"Jag är så lessen Kent."
I boken talar du om ebolans förödmjukande effekt och under -
förloppet hade du några riktigt mörka stunder och en dag dog du nästan.
Hur var din tro på Jesus en hjälp under dessa mörka tider?
- Vissa undrar om det var min tro som helade mig -
eller om det var den som gjorde så att jag överlevde ebolan.
Det var genom min tro på Jesus som jag hamnade där jag fick ebola -
jag ville ju följa Honom med mitt liv.
Men samma tro gav mig frid mitt i all ångest och rädsla.
Det var inte en frid som tog bort de känslorna utan en frid trots dem -
och det var kunskapen om att vare sig jag levde eller dog -
kunde inget skilja mig från Guds kärlek vilket var just vad jag behövde -
då jag stod inför min egen möjliga död.
Allt jag behövde för att vara Gud trogen var kunskapen om -
att Han skulle vara mig trogen vare sig jag levde eller dog.
- Jag vet att det var många som bad och tack och lov slutade det hela väl.
Du återhämtade dig från ebolan och jag skulle vilja höra om ögonblicket -
när ni till slut återförenades och kunde krama om varandra efter så lång tid.
Hur kändes det då? - Det var underbart!
Smittskyddsinstitutet förklarade honom ebolafri och sköterskorna -
hjälpte honom genom proceduren för att komma ur isoleringsrummet.
De hade också tagit och rengjort hans vigselring på något vis -
och gett den till mig utanför rummet -
så när han var klar med saneringsprocessen kom han ut -
och vi kramades och jag gav honom ringen.
Det var underbart och ganska gulligt.
- Ni var ju på medicinskt uppdrag i Liberia redan innan epidemin.
Den bröt ut när ni var där men ni valde att stanna kvar.
De flesta skulle dra på en gång om de visste att de var i fara.
Vad fick er att stanna kvar för att hjälpa till?
- Vi hade flyttat till Liberia för att med Jesu kärlek tjäna folket där.
Vårt syfte med att vara där försvann inte när ebolan kom.
Den snarare stärkte syftet. När folket du kommit för att tjäna och älska -
befinner sig mitt i en kris behövs tjänsten och deltagande ännu mer.
Vi kunde helt enkelt inte överge våra grannar -
när behovet bara ökar.
Det kändes naturligt. Visst diskuterade vi hur vi skulle hantera situationen -
men det enda som kändes naturligt var att stanna kvar och hjälpa till.
- Det finns säkert de som tittar, familjer som handskas med -
inte just ebola men dödliga sjukdomar och de känner en enorm hopplöshet.
Vad skulle ni ge dem för råd mitt i all smärta och ovisshet?
- Till dem som du talar om som är i till synes hopplösa situationer -
så vilar inte vårt hopp i våra omständigheter -
utan i vår store Gud som är den Han säger att Han är -
och som lovar att en dag ställa allt till rätta.
Det är vårt hopp.
- Vilken otrolig berättelse! Nu ska vi få ett uppmuntrande ord från våra -
producenter. Här har vi Erica Linney med dagens inspirationsminut.
- Tack Muyiwa. Livets stormar kan skymma sikten.
Då vänds vårt fokus från Gud till våra omständigheter.
Men jag vill påminna dig om den Gud vi tjänar.
"HERREN är mitt ljus och min frälsning. Vem skulle jag frukta?"
"Vem är han, ärans kung? Det är HERREN, stark och väldig -
HERREN, väldig i strid." Han kämpar för dig!
Han förblir obesegrad. Kärleken är Hans baner över dig.
Han tänker på dig och Hans löften till dig får ja och amen!
Ett ord från Honom kan förändra hela ditt liv.
Han är allt det du behöver att Han ska vara.
"Lova HERREN, min själ, och glöm inte allt gott han gör -
han förlåter dig alla dina synder och botar alla dina sjukdomar han -
friköper ditt liv från graven och kröner dig med nåd och barmhärtighet -
han mättar ditt begär med sitt goda..." Smaka och se att Gud är god.
Man Hans godhet smakar inget om du fokuserar på omständigheterna.
Jag vill uppmuntra dig att fästa blicken på Honom. - Muyiwa.
- Tack Erica. Efter pausen: en ung man finner sig fängslad av droger.
Vi är strax tillbaka med hans berättelse.
VÄNDPUNKTEN
Psalm 103:13 "Så som en far förbarmar sig över barnen -
så förbarmar sig Herren över dem som vördar honom" -
i vördnad, tillbedjan och fruktan.
Ta dig tiden att lära känna din himmelske Fader.
Han bryr sig om dig och vill dela sitt hjärtas kärlek med dig.
- Välkommen tillbaka. Nästa gäst träffade jag senast jag var i USA.
Han håller väckelsemöten världen över, har sett många mirakler -
och har profeterat över kungars liv.
Men innan allt detta var hans hjärta fångat av gatulivets spänning.
Välkommen hit Apostel Demontae Edmonds.
- Tack Muyiwa! - Det är gott att ha dig här.
Vi ser tillbaka till när du var liten, mellan 5 och 7 år gammal.
Du har några otroliga historier om möten med Gud.
Hur gick det till? - Jag blev frälst.
Det var ingen olycka utan snarare gudomlig försyn och lite tur.
Min faster var bibelskollärare för ungdomar och brukade öva på mig.
På så vis fick jag höra evangelium och när jag var 4 år frågade hon -
om jag ville ta emot Jesus Kristus. Jag visste redan då att Jesus var -
verklig, att Han var en god Gud som bodde inom mig och redan -
vid 7 års ålder såg jag syner och hade utomkroppsliga möten -
jag blev besökt av en ängel. Det hände många övernaturliga saker.
- Förstod du vad som pågick trots din ringa ålder?
- Jag hade en viss förståelse men det kändes inte normalt.
Sånt hände ju bara i Bibeln.
- Hur berättar man något sånt för sina vänner när man är 7år -
när de bara pratar om Playstation och liknande.
Det är inte något som man pratar om bara sådär.
- Jag tror inte det togs emot när jag berättade vad jag varit med om.
Man försökte prata bort det. "Gud försöker nog säga dig något."
Men det var tydligt att de inte var öppna för det -
inte ens de äldre i församlingen. Så jag höll det för mig själv.
- Vi hoppar fram till tonåren då världen av...Låt säga spänning -
började dra i dig. Berätta om hur du drogs in i världen av droger -
och liknande. Hur gick du från att uppleva Gud på ett sånt underbart -
sätt som barn till att hänga med folk i gathörnen och att ta droger.
- Jag är uppvuxen i ett lägre medelklassområde -
och där fanns många unga män med mycket fritid.
Många saknade en fadersfigur och många hade dåliga influenser.
Men de var mycket roliga att vara med för någon i min ålder.
Det var mycket ovanligt för unga att "gilla Gud" om de inte var pastorsbarn.
Även de levde ofta på ett helt annat sätt än vad de visade i kyrkan.
Man ville passa in. Man ville ju inte vara en tråkmåns eller ett femte hjul.
Man ville inte sticka ut. Så jag började umgås med dem -
och sakta men säkert blev man okänslig för vad synd var -
och man blev snart en del av den kulturen.
- Du hängde alltså med coola killar på gatan.
Men hur tar vi oss därifrån till att återkoppla med Gud -
till att bära Hans röst till nationerna?
- När jag flyttade började Gud tala till mig om att återvända till församlingen.
Gud gav mig en andningspaus. Han kallade mig tillbaka till församlingen.
Jag följde Guds röst.
Gud gav mig en hunger efter Hans Ord -
och jag började hungra mer efter Gud än världen.
Jag började höra Gud och möta Honom på ett mycket levande sätt.
- Nu hoppar vi framåt. Du reser världen över och tjänar -
inte bara i kyrkan utan också i regeringar och liknande.
Jag har ju själv fått uppleva din profetiska gåva.
Människor idag älskar såna som dig.
Alla vill veta vad som ska ske härnäst. Hur kan jag känna igen Guds röst?
Hur ska jag ta emot en profet så att jag inte bara hör det jag vill höra?
- Det är en mycket bra fråga. Jag tror vi ofta gör det för svårt att höra Gud.
Jag började höra Honom i det lilla.
Jag frågade hur mycket kollekt jag skulle ge, vad jag skulle ha på mig -
om jag skulle ha kostym eller inte. Börjar vi höra Honom i det lilla -
blir de stora sakerna, giftermål, familj, ekonomi, karriär och tjänst -
så mycket enklare. - Apostel, jag måste få fråga -
och detta kanske är lite kinkigt.
Tänk att jag är i kyrkan och gudsmannen som är på besök säger: -
"Jag hör siffran 200. 200 av er ska ge 200 pund eller dollar."
Menar du att jag ska fråga Gud hur mycket jag ska ge?
Gudsmannen sa ju att Gud sa 200.
Hur kan jag höra Gud när jag i det läget känner mig så pressad?
- Guds Ord säger att vi ska pröva allt genom Anden och att Ordet själv -
är en mycket fastare profetia. Vi måste vara rotade i det skriva Ordet -
så att det inte går att använda en profetisk gåva för egen vinning.
Men också vår andes vittne. Visst finns det profeter men -
den störste profeten Jesus Kristus - vars Helige Ande bor inom oss -
skulle aldrig vilseleda oss. Om vi är trofasta Guds Andes inre ledning -
så kan vi alltid urskilja de falska manipulativa profetiska orden -
som är till för egen vinning från de ord som talas i sanning.
- Du predikar i församlingar men du betjänar också regeringstjänstemän -
och företagare. Kan du ge oss en liten inblick i dina erfarenheter?
Du är ju i Afrika: Kenya, Uganda, Nigeria och får se ovanliga saker ske.
- Det jag finner intressant är att Gud är den som oftast iscensätter det.
Det är inte jag som fixar utan det är Gud. En dag var jag på "cookout."
Där mötte jag en man och jag sa: "Du är politiker -
och du ställer upp i valet." Han stannade upp...
- Sakta i backarna! Ni amerikaner har så konstiga uttryck. Vad är "cookout"?
- Det är när man tar fram en grill... - Jaha! En grillfest! Amerikaner...
- Du var alltså på en grillfest och denna man höll på med sitt.
Så fick du plötsligt information och började tala med honom.
Han närmade sig mig och då började jag profetera om att han skulle ställa -
upp i valet och att han skulle vinna och han blev guvernör över sin stat.
På ett övernaturligt sätt iscensätter Gud dessa händelser.
- Tack för att du kom hit. - Tack själv.
- Efter pausen kommer Ruth Pointer från gruppen The Pointer Sisters -
och delar med sig av smärtan bakom rampljuset.
- Jag ville bara vara fri att vara mig själv.
Jag kände mig tvungen att vara någon annan -
för att kunna vara det perfekta barnet som de ville göra mig till.
VÄNDPUNKTEN
"Om vetekornet inte faller i jorden och dör, förblir det ett ensamt korn.
Men om det dör bär det rik frukt.
Den som älskar sitt liv förlorar det -
men den som sätter sitt liv sist i den här världen ska bevara det -
till evigt liv" - Joh 12:24-25
VÄNDPUNKTEN
- Välkommen tillbaka. The Pointer Sisters var en av de -
hetaste grupperna på 70- och 80-talet. Men bakom kulisserna kämpade den -
äldsta systern Ruth med droger och skilsmässa, men också med döden.
The Pointer Sisters första album släpptes 1973 och uppträder -
fortfarande 42 år senare. Den långa raden av hits under 70- och 80-talet -
gjorde dem till världsstjärnor men musikindustrin skilde sig -
enormt från hur de blivit uppfostrade.
Deras föräldrar var båda pastorer, kärleksfulla men också stränga.
Ruth berättar sin historia i sin bok: "Rock and a Heart Place"
- Jag var ju äldst så jag skulle föregå med gott exempel -
vilket jag hatade. - Jaså gjorde du? Varför?
- Jag ville bara vara fri att vara mig själv.
Jag kände mig tvungen att vara någon annan -
för att kunna vara det perfekta barnet som de ville göra mig till.
Jag skulle vara ett föredöme för de andra barnen i församlingen -
och för mina småsystrar. Men jag hatade det verkligen.
- Va gjorde du då? - Jag gjorde uppror i tonåren -
och hamnade i en massa svårigheter. - Vad gjorde dina föräldrar då?
- Mamma brukade säga att hon bad för mig och att hon älskade mig.
Idén att hon och systrarna skulle sjunga fick Ruth av sina vänner.
- Jag var hos dem och de sjöng och när jag kom hem -
sa jag till mina systrar att vi kunde göra det.
De finslipade sina stämmor och började sjunga i kyrkan.
- Det var bra övning för i kören fick man lära sig alla stämmorna -
sopran, alt, tenor och bas.
Ruth var utflugen och gift när de bestämde sig för att starta ett band.
Inom kort var hon en ensamstående mor, arbetade som hålkortsmaskinist -
och sökte tröst i droger.
- Jag tror att mina systrar hade en helt annan "agenda" -
men själv hade jag haft det mycket svårt med droger och alkohol -
och försökte egentligen bara överleva.
Efter att hon gått med i gruppen på heltid fick de sitt genombrott -
med en spelning på "The Troubadour" 1973 - sen var det igång.
Under kommande år spelade de in 13 top 20 hits. Men samtidigt -
som de klättrade på topplistorna kämpade Ruth mot sina demoner.
- Du nämnde drogerna och alkoholen.
Var det mycket sånt och hur påverkade det dig?
- Det förekom mycket sånt i mitt liv.
Jag blev svårt beroende av kokain och alkohol.
Det handlade mycket om att passa in och viktkontroll -
och att passa in i Los Angeles sociala liv.
Drogerna var inte det enda problemet.
- I boken pratar du också om dig och dina äkta män.
- Ja, det blev ju en del såna.
- Du och Liz Taylor... - Ja, precis. Min Skapare...
Jag brukade kalla mig själv för den svarta Liz.
- Men nu är du ju gift. Hur länge har ni varit gifta?
- I 25 år nu. - Du ser, det funkade.
- Ja, men bara för att jag blev nykter, som jag hade varit i 3 år när vi möttes.
Hennes resa mot nykterheten började med ett uppvaknande.
- Sa inte en läkare till dig att du dör om du inte ändrar dina vanor?
- Definitivt.
Efter 2 omgångar på rehab och flera års återhämtning -
vann hon över beroendet men först ett nappatag med döden -
bara två år senare gjorde att hon åter gav sitt liv till Gud.
- Jag började fundera över mitt liv -
och hur jag blivit bevarad under en så lång tid -
och genom så mycket utan att själv ha gjort någonting.
I det ögonblicket beslutade jag att det var okej.
Klarade jag mig inte igenom var jag ändå ett Guds barn och -
jag bad Honom att förlåta mig. I nästa ögonblick vaknade jag -
och min unga dotter stod över mig och sa: -
"Mamma du kommer klara dig, de hittade ingen cancer."
Från och med då fanns där en outsäglig glädje -
som jag inte kan förklara.
Jag hamnade mitt i Guds kärlek, en plats jag inte ens visste fanns.
Idag uppträder hon fortfarande med en helt ny uppskattning för livet.
- Jag njuter mycket mer av att fram- träda nu än vad jag någonsin har gjort.
Jag är så tacksam idag, så otroligt tacksam -
för att jag fick möjligheten.
- Varför valde du att berätta och vad kan andra få ut av din historia?
- Jag hoppas att de som känner hopplöshet -
och idag finns det så många som är vilsna och tror att allt är hopplöst.
Fanns det hopp för mig så finns det hopp för alla.
- Vi hade nog många varit nöjda med att ha Ruths kändisskap och pengar -
och vi har svårt att tro att det inte är nog.
Men du känner tomheten på insidan och i allt vad du har prövat.
Är det inte dags att ge Jesus en chans?
Han kan och kommer förändra ditt liv för alltid -
men bara om du låter Honom komma in vilket du gör med en enkel bön.
Vi kan be här och nu. Be tillsammans med mig och låt Jesus komma in.
Herre Jesus, jag ber att du ska ta plats i mitt hjärta och i mitt liv.
Jag vet att jag prövat saker som jag inte ens kan berätta för andra.
Men de sakerna har inte tillfredsställt mig, snarare tvärtom.
Jag ber dig komma in och ta bort min depression -
ta bort hopplösheten och mörkret -
som jag känner på nätterna när jag inte kan sova.
Jesus, kom in idag och gör mig till en ny människa.
Fader jag ber för systern och brodern som bad med mig.
Jag ber att Du ska komma in på ett omisskännligt sätt.
Låt dem känna Din kärleks andetag -
så överväldigande att de vet att Du accepterar dem.
Tvätta bort besvikelsen mot andra som de burit i alla år.
I Din Son Jesus namn. Amen.
Tala gärna om ifall du bad med mig. Kontaktuppgifterna kommer i pausen.
Vi är straxt tillbaka.
VÄNDPUNKTEN
"Se vilken kärlek Fadern har skänkt oss: att vi får kallas Guds barn!
Och det är vi också."
Ta dig tid till att lära känna din himmelske Fader.
Han vill dela sitt hjärtas kärlek med dig.
Vi ska avsluta dagens program med Third Days sång - Soul on Fire.
Hej då och Guds välsignelse från oss här på vändpunkten.
"Brinnande själ"
Gud, jag löper efter ditt hjärta
Ända tills min själv fattar eld
Herre jag längtar efter dina vägar
Och väntar på dagen då min själ fattar eld
Ända tills min själ fattar eld
Gud, jag löper efter ditt hjärta
Ända tills min själ fattar eld
Herre jag längtar efter dina vägar
Och väntar på dagen då min själ fattar eld
Ända tills min själ fattar eld
Herre återupprätta min forna glädje
Jag är vilse, för mig hem
Led mig genom detta mörker
Tills allt jag kan se är Du
VÄNDPUNKTEN
Översättning: Carl Ahl Himlen TV7