Tänases "Pöördepunktis"...
Kuulsin seda verdtarretavat karjet,
samas teades, et me ei saa enam midagi teha.
Teadsin, et abi on teel.
LOOTUS
VÕIT
ELU
PÖÖRDEPUNKT
Tere tulemast vaatama "Pöördepunkti"!
Tore, et oled koos meiega.
Ava oma telefon, arvuti või tahvelarvuti
ja jaga meie tänast säutsu #NotByChance
Võib-olla mäletad näitleja Leoni erinevatest tuntud filmidest.
Üks meie reporteritest sai temaga kokku,
et rääkida tema usust, karjäärist ja ta teatudvarjatud andidest.
Laulja, laulukirjutaja ja näitleja Leon Robinson
on kui kolmekordne lõng,
kes oma fännide seas on tuntud kui lihtsalt Leon.
Paljud mäletavad teda ütluse põhjal:
See on rohkem nagu talvesport või nii.
Sa pead lume all silmas jääd?
Võib-olla.
Ta mängis filmis "Cool Runnings",
mis räägib Jamaica bobisõitjatest.
Teha meeldejäävat tööd on kõik, mida olen eales soovinud.
Üks tema meeldejäävamaid rolle oli filmis "Five Heartbeats".
Tegu on 1991. a. välja tulnud draamaga,
mis räägib väljamõeldud 60'ndate rütmibluusi bändi
tõusudest ja mõõnadest.
Leon mängib seal JT'd -
kes kontsert-tuuridel oli pisut kui naistemees.
Mis toimus filmi tegemise ajal Leoni enda elus?
Mis mu enda elus samal ajal toimus?
Olin alles sillutamas oma teed Hollywoodi.
Mul oli lihtsalt tore aeg, mille käigus tuli palju tööd teha.
See oli unikaalne kogemus mu jaoks,
kuna sain töötada koos mitmete tuntud inimestega.
Mind kaasati üha enam ja enam mustanahaliste Hollywoodi.
Tundus, et oleme loomas midagi meeldejäävat.
Nii et juba filmimise käigus sa teadsid, et tegu on erilise filmiga?
Tundsime tõesti. Tundsime koguaeg, et see on eriline.
Ja kui selle reiting jõudis kõrgemale, kui "Üksinda kodus" filmil,
siis meid hakati lennutama igale poole
ja me pidime andma pressikonverentse.
Usun, et kõik ootasid selle head käekäiku.
See muusikaline film on kaudselt seotud
selliste legendaarsete bändidega nagu The Dells, The Temptations
ja Four Tops.
Millise reaktsiooni te saite nö muusikasalvestuste maailmast,
sest te film võttis endas kokku paljude erinevate tegijate lood
rääkimaks sellest,
milline oli tolleaegsete mustanahaliste artistide elu.
Kuidas need samas artistid ise sellele filmile reageerisid?
Muusikute ja eriti bändiliikmete reaktsioon -
nii tolleaegsete kui tänapäevaste oma,
on lihtsalt fenomenaalne!
Nad tulevad ja kallistavad meid, öeldes: "Te räägite just meie lugu!"
Nii et see on paljude bändide lugu mitmel erineval moel.
Paljud tolle aja bändid jäid isegi imelikult vaatama,
kuna neile tundus, et oleme varastanud just nende loo.
Kuid muusikutele meeldis see film väga.
Neile meeldis sealne vennaskond ja et taoline punt kokku tuli.
Neile meeldis väga minu roll ja teise venna roll, kes mängis Ducki.
JT ja Duck.
Neile meeldis see armastus, mis meil valitses isekeskis
ja mis oli väga ehe.
Seda eriti meie kui meeste - afroameeriklastest meeste keskel.
Me ei näe ekraanil taolist lähedast vennastumist;
ei näe sellist armastust, mida me kõik vajame
ja mille nimel oleme kasvõi valmis surema.
Me ei näe seda piisavalt.
Sind vaadates, tahaks öelda: "Shy'd! Teeme Shy'd, vennas!"
Tead, mulle astutakse sageli ligi ja öeldakse: "Teeme Shy'd, vennas!"
Ja ma mõtlen: "Kellega? Ma ei näe ühtki naist silmapiiril!"
Kogu see film lõppeb väga lootustandva noodiga.
Mõtlen sellele stseenile kirikus ja selle lunastavale mõttele,
et vaatamata kõigile tõusudele ja mõõnadele
võime me siiski jääda ellu ja alustada uue peatükiga elus.
- Muidugi.
Mis sa arvad, kas selle elemendi lisamine filmi lõppu
oli teadlik ja vajalik?
See polnud päris filmi lõpp, aga üks selle lõpustseenidest.
Jah, see oli väga oluline.
Igal tegelaskujul selles filmis on oma eesmärk ja teekond
ja kui tegu on hea filmiga, siis me järgime nende eeskujusid.
See lugu Eddie K. Juniorist - tema tagasilangemisest Jumalast
ja üldse langemisest kogu elust, mida ta lootis elada...
Näha selle kõige keskel, et tal oli siiski võimalus minna edasi,
olles üle kõigest jamast ja omades siiski elu ka peale seda,
see on miski, mille poole me kõik püüdleme.
Olgu siis tegu meie elude ja usuga, või ükskõik, millega -
me loodame, et saame siiski jätkata, ükskõik, kui mahakistud me ka poleks.
Millist rolli mängib usk Leoni elus? Mis on usu juures nii olulist su jaoks?
Mind on juba lapsest saati kasvatatud selles vaimus.
Ma käisin kristlikes koolides ja olin kristlane.
Usk on minu jaoks alus,
mis annab mulle lootust igaks uueks päevaks, kui ärkan.
Lootust paljude asjade suhtes.
Mitte vaid nende, mille kohta kirikus õppisin,
aga ka nende asjade suhtes, mida olen elu jooksul õppinud.
See on loonud ühe aluse võtta kõike alati positiivselt
ja teada, et Jumal on alati koos minuga.
Olen juba väga varajasest east seda uskunud
ja see on see, kus ma omadega olen.
Pean tunnistama, et Leoni film "Five Heartbeats"
on üks mu vanaaja lemmikuid.
Kuid nüüd on aeg kuulda ühe me produtsendi käest
tänaseid tarkuseteri ühe piiblitegelase kohta.
Usun, et meil on palju õppida Eesavist - Iisaku pojast.
1 Moosese 25 ptk. räägib sellest,
kuidas Eesav müüs oma esmasünni õiguse
vaid kausitäie leeme eest.
Mu aafriklastest sõbrad teavad,
et üks kausitäis auravat hanesuppi võib olla vägagi ahvatlev,
kuid kas see on ka väärt oma tulevikust loobumist?
Õppetund, mida sellest piibliloost õppida, on:
ära kunagi langeta olulisi otsuseid olukorras, kus su tunded on laes!
Olgu see siis põhjustatud näljast, üksildusest, purjus olekust või vihast.
Piibel ütleb, et Eesav oli näljane
ja ta vend Jaakob kasutas ta nõrka hetke ära,
saades temalt niimoodi kätte ta esmasündinu õigused.
Ka meil on vaenlane - Kurat, kes otsib võimalusi
mitte vaid röövida me sünniõigust, aga ka me elu.
1 Peetruse 5:8 on öeldud:
"Olge kained, valvake!
Teie süüdistaja, kurat, käib ringi nagu möirgav lõvi,
otsides, keda neelata."
Samas aga ütleb Jesaja 28:16 "Kes usub, see ei tunne rahutust."
Nii et, isegi, kui sul on tunne, et oled nälja kätte suremas,
siis ära anna alla.
Oota Jumalat, et Ta saaks viia täide, mida on sulle tõotanud.
Peale pausi -
Grammyga auhinnatud produtsent
ja legendaarne bassimängija Andrew Gouche liitub meiega.
PÖÖRDEPUNKT
Piibel ütleb, et Jumala Vaim tunnistab ühes meie vaimuga,
et me oleme Jumala lapsed.
Minnes läbi elu, tea,
et Jumal, su Isa, on otse su kõrval, et armastada, kaitsta ja õpetada sind.
Võta aega, et õppida tundma oma Taevast Isa.
Ta igatseb jagada sinuga oma armastavat südant.
Tere tulemast tagasi!
Andrew Gouche on maailmakuulus bassimängija,
muusikaprodutsent, tootja ja helilooja.
Ta on töötanud koos
muusikamaailma tuntuimate inimestega
ja loonud muusikapalu, mida me kõik teame.
Ta on alles äsja andnud välja plaadi "Me ei vaja mingit bassi".
Tervitagem Andrew Gouche'd!
Kuidas läheb, härra? - Väga hästi. Tore olla siin.
Tahaksin anda teile ühe ülesande.
Te olete muidugi harjunud igasugu raskete asjadega,
aga kuidas oleks järgmise looga?
Minu nimi on... Ja te peate siis kordama seda.
See on raskem kui ükski muusikapala, mida olen elus eales mänginud.
Nii et nimetan teid lihtsalt härraks.
Osa mu Londoni sõpru kutsub mind lihtsalt Jeffiks.
Teil on ka oma CD,
aga räägime üldse te teekonnast muusikani.
Olete teinud muusikat üle 40 aasta.
Rääkige meile osadest lauludest, mida ka meie teame.
See on naljakas, sest kui inimesed mult' seda küsivad
ja ma siis rääkima hakkan,
tajun hoobilt nende suhtumist:
"Sa valetad! See pole võimalik, et oled kõiki neid asju teinud!"
Suuremad ettevõtmised...
Ma muide laulsin Michael Jacksoni laulus
"Man in the mirror" ("Mees peeglis").
Kuid ma alustasin hoopis tükkis ühes kirikukooris
pastor Jamesi juhtimisel
ja see oli 70'ndatel.
Olles 14-aastane
nägin ma Larry Gram'i mängimas
ja ma palusin, et ema ostaks mulle basskitarri.
Ta kinkis selle mulle jõuludeks.
Pastor James'i bassimängija elas tookord New Yorgis,
mina aga Los Angeleses, kus oli ka ps. James'i kogudus.
Nii et James lasi mul igasugu erinevaid laule ära arvata.
Nii sai ka mu pillimäng alguse ps. James'i juures 70'ndatel.
Te õppisite musitseerima kuulmise järgi?
Ainult kuulmise järgi.
Oli teil ka kunagi olnud kiusatust kasutada oma häält,
kuna teil on uskumatult hea hääl.
Ma muide alustasingi lauljana,
kuid kuna mul oli see eesõigus
teha koostööd tolle aja parimate lauljatega,
tekkis mul mõte, et mul endal polegi vaja laulda,
kui mu ümber on juba nii palju suurepäraseid lauljaid.
Nii et ma lõpetasin laulmise üsna varakult,
kuid mängisin pilli koos Andraé ja paljude teiste kuulsustega.
Te räägite Andraé'st kui mingist suvalisest naabrimehest,
samas kui jutt käib legendaarsest Andraé Crouch'ist.
Kuidas see siiski juhtus,
et teie, kellele meeldis juba lapsepõlves muusika
ja kes nö komistas basskitarri otsa,
sai mängida kõigi nende kuulsustega?
Sest guugledades teie nime
tulevad esile ka kõik teised maailmakuulsused
nagu Kirk Franklin, Michael Jackson ja paljud teised.
Kuidas te nende sekka sattusite?
Olles laps, kes polnud väga sportlik,
mõtlesin sageli, milleks mind on loodud?
Nii et bassi mängimine muutis sõna otseses mõttes mu elu.
Olles saanud endale basskitarri, käisin ma juba aasta pärast esinemas.
See kõik toimus kuidagi loomulikult.
Ühtlasi olen väga tänulik oma emale,
sest mäletan, millist kohutavat lärmi ma me majas selle basskitarriga tegin,
kuid ta ei käskinud mul kunagi lõpetada,
sest ta nägi, kui entusiastlik ja otsusekindel ma olin.
Nii et aasta pärast olingi juba esinemas eripaigus.
Muusikamaailmas tuleb olla õigel ajal õiges kohas.
Ma sündisin ja kasvasin LA's,
olles automaatselt muusikamaailma keskel.
Ma ei pidanud sinna kolima nagu paljud teised.
Las ma küsida ka teie nö Jeesuse loo kohta.
Sest sageli, kui räägitakse muusikast, mõtlevad inimesed kohe
seksi, narkootikumide ja nö rock'n rolli peale.
Kuid teil on elav tunnistus Jeesusest.
Kuidas see te teekonnale sobitub
ja kas teil on olnud ka aegu,
kus olete kaotanud Ta silmist ning leidnud Ta siis jälle?
Olen alati olnud inimene, keda ei anna lihtsalt ära rääkida;
ma ei ole see, kes teeb seda, mida kõik teevad.
Nii et isegi, kui ka nägin midagi,
teadsin kohe, kas tahan või ei taha sellega kaasas olla.
Nii sain ma ka päästetud alles 1996. a.
Ma käisin küll koguduses,
kuna mu ema oli seal klaverimängija ja laulja
ning mu vanaisa oli pastor.
Nii et ma teadsin hästi, kuidas kirikus käituda ja olla.
Kuid liitudes 1997. a. Manpoweriga muutus ka kogu mu elu.
Kujutan ette, et teie plaat "Me ei vaja mingit bassi"
kätkeb endas 40-aastate pikkust pagasit kogemusi, tundeid
ja ka teie leitud usku.
See CD kätkeb endas tõesti erinevaid hetki minu elust.
See algab James Clevelandi looga "I Don't Feel No Ways Tired".
"Keegi ei öelnud mulle, et elu ei saa olema kerge..."
Just nimelt.
Nii et ma salvestasin selle loo koos Jamesiga 1983. a.
Te mainite kõiki neid nimesid, nähes ise u 35-aastane välja...
Kuidas olete saanud teha koostööd kõigi nende legendidega,
olles ise veel nii noor?
Mu vanem poeg on 37-aastane.
Mida iganes te tarbite, ma paluks ka paar kasti seda imejooki
Olete te kunagi märganud erinevust usklike ja mitteusklike vahel?
Usklikud näevad kuidagi värskemad ja mitte nii kurnatud välja.
Ma ei tea...
Ma pole elu sees joonud ega suitsetanud
või muud sarnast teinud.
Usun, et see on ka paljuski see põhjus.
Meie aeg on kahjuks läbi, nii et peame siinkohal lõpetama.
Aga suur tänu selle jutuajamise eest!
Peale pausi lugu väikesest poisist, kelle elu rippus õlekõrre otsas
peale jääkülma vette kukkumist.
Olles talle kiire pilgu peale visanud, selgus, et ta süda ei löö enam,
mistõttu alustasime koheselt elustamisega.
Ma ei näinud sel hetkel 2-aastast surnut,
vaid elu tema väikestes silmades.
PÖÖRDEPUNKT
Kui torm üle käib, siis pole enam õelat,
aga õigel on igavene alus. Õpetussõnad 10:25
Tere tulemast tagasi!
2-aastane Gardell kukkus jääkülma vette
mängides oma kodu tagaõues.
Kui ta leiti, polnud tal enam pulssi
ja seda lausa 101 minutit.
Kuniks juhtus midagi imelist.
Vaata!
11. märts, 2015.
Päev, mida Rose Martin mäletab vägagi hästi.
Tema kolm poega mängisid
nende tagaaiast läbi voolava oja jääres.
See oli üks esimesi sooje päevi,
mistõttu lapsed olid elevil võimalusest minna õue mängima.
Mul oli õhtusöök just valmis saanud ja tahtsin nad sööma kutsuda,
kui kuulsin korraga seda verdtarretavat karjet.
See tuli ta poja Craigi suust.
2-aastane Gardell oli kadunud.
Nad polnud märganud, et vend oli kukkunud jääkülma vette
ja vool oli ta enesega kaasa viinud.
Peale seda, kui Rose ja ta ülejäänud 6 last
olid kogu 3-aakrise maa-ala läbi kamminud,
helistas ta 112.
Rose helistas ka oma rekkajuhist abikaasale,
kes oli 3h kaugusel.
Me teadsime, et meil pole enam midagi teha.
Teadsin, et abi on teel, samas kui lapsed kõik nutsid.
Kogusin nad kõik enda ümber ja me palusime üheskoos,
et Jumal aitaks meil sälitada rahu ja et keegi leiaks Gardelli.
See keegi oli nende naaber, kes oli liitunud otsingutega.
Ta leidis Gardelli kaugemalt eemalt, olles jäänud kuhugi rägastikku kinni.
Ta kandis lapse elutu keha tee äärde just ajaks, mil kiirabi saabus.
Meedik Anthony oli esimene sündmuskohale jõudnu.
Olles talle kiire pilgu peale visanud, selgus, et ta süda ei löö enam,
mistõttu alustasime koheselt elustamisega.
Ma ei näinud sel hetkel 2-aastast surnut
vaid elu tema väikestes silmades.
Kuid ta teadis sellest hoolimata, et tegu on ajaga võidu jooksmisega.
Gardell viidi kohalikku haiglasse,
kus jätkati tema elustamist ja keha üles soojendamist.
Me kõik teame taolisi juhtumeid juba kooli- ja väljaõppe ajast,
kuidas tõsiselt alajahtunud patsiendid jäävad siiski ellu.
Samas on siiski tegu tõeliste eranditega.
Teel haiglasse sai Rose teada,
et Gardell tuleb viia üle teise haiglasse,
kus on olemas vastav traumakeskus.
Kogesin ikka ja jälle, kuidas Jumal ütles:
"Lihtsalt usalda ta minu hoolde."
Arvestades olukorda siis ega mul polnudki muud teha.
Helikopteri saabumist ootas ka teine parameedik,
kes oli reageerinud hädaabi väljakutsele.
Ütlesin tol õhtul sealt lahkudes kellelegi:
"Kui see poiss elama jääb,
pole see midagi muud kui sulaselge ime!"
Helikopteris jätkati Gardelli elustamist.
Nüüdseks oli möödas juba üle tunni, mil tal polnud pulssi tunda
ja arstil oli raskusi talle tilguti panemisega.
Nende elustamine oli nii jõuline,
et väike Gardell lausa hüppas nende käes.
Kuid nad pidid olema kindlad, et süda saab piisavalt hoogu.
Ma pidin peatama nad paaril korral, et saada tilguti nõela sisse.
Üks mure oli veel -
Gardelli vere PH oli muutunud happeliseks,
mis oli selge märk hapniku puudusest.
See näit aga tekitas Dr.Maffeis ärevust.
See oli kõige madalam näit, mida olen eales näinud.
Mäletan, kuidas ütlesin teisele arstile,
et oleme näiduga 6,5 ikka täitsa põhjas.
Kogu selle aja oli Martinite kogudus palvetamas,
nii nagu paljud teisedki kogudused, kes olid liitunud nendega palves.
Rose'l aga polnud endiselt mingit infot Gardelli olukorra kohta.
Mõtteist käib palju asju läbi.
Mõtled, kas su elu saab enam kunagi olema endine?
Sest on ju elus inimesi, kes tõesti kaotavadki oma lapsed.
See on reaalsus,
kuid tundub, et see puudutab alati ikka kedagi teist.
Kui Rose haiglasse jõudis,
sai ta teada, et Gardell polnud reageerinud ravile
ja oli viidud operatsioonile kardiopulmonaarseks šunteerimiseks.
See oli tema viimane lootus.
Kuid enne veel, kui kirurg oli valmis alustama,
ütlesid poisi raviarstid: "Oota!"
Südamekirurg oli igati valmis operatsiooniga alustama,
kui kontrollisime veel viimast korda pulssi.
Meeskond lõpetas elustamise.
Me ei tundnud ainuüksi pulssi,
aga tegu oli pulsiga, mis viitas taastuvale südamele.
See oli hea märk.
Kuid kuna Gardellil polnud olnud pulssi 1.41 h jagu,
olid arstid väga mures võimaliku ajukahjustuse pärast.
Kuid Gardell näitas neile, et lootust siiski on.
Ta hakkas avama oma silmi
ja see andis meile lootust, millest kinni hoida.
Iga mööduva tunniga taastus Gardell kiiremini,
kui artsid oleksid osanud loota.
Ta seisund muutus üha paremaks ja paremaks
ja tema paranemise kiirus oli lihtsalt hämmastav.
Gardell sai juba 2 päeva pärast koju.
Me tunded liikusid šoki tasandilt kõrgustesse.
See oli lihtsalt nii ebareaalne!
Gardell oli vaid mõne nädalaga tagasi õues
õdede-vendadega mängimas.
Kuigi ta ise ei pruugi mäletada oma kohtumist surmaga,
jäävad teised seda alati mäletama.
Mõeldes Jumala ligiolule kogu selles loos,
oleks mul raske öelda, et see kõik oli lihtsalt juhus.
Ta oli surnud 1.41 tundi.
Kõigi nende mõõdikute järgi, millega me elu mõõdame.
Nii et selle eest, et ta sellest kõigest ilma kahjustusteta välja tuli,
tuleb tõesti anda au jumalikule sekkumisele.
Siin lihtsalt pole muud varianti.
Kogedes Jumala väge kogu loos
polnud kahtlustki, et tegu oli palvevastusega.
Jumalaga koos on kõik võimalik.
Sinu või sind ümbritsevate inimeste jaoks
võivad ju näida teatud asjad elus surnuna,
kuid las ma öelda sulle - Jumal võib taastada need,
tehes seda läbi oma nimes peituva väe.
Ta vastab meie palvetele.
Nii et palugem koos, et Ta teeks midagi võimatut
ja Ta teeb seda.
Taevane Isa, me tuleme täna Su ette
ja palume, et Sa elustaks kõik surnud asjad.
Kõik olulised asjad, mida me peame võimatuks.
Mõni selline asi, mida mu õde, vend või sõber
on pidanud lõplikult surnuks -
me kuulutame sellele elu just praegu.
Me käsime sel ärgata ellu Jeesuse nimel.
Me vaatame Sinu peale, Issand, et näha selles elumärke.
Las see sündida just praegu Jeesuse nime väes.
Aitäh, et Sa tood sellesse elu
ja tood tagasi rõõmu me ellu.
Aamen.
Kui palusid seda palvet koos minuga, anna meile teada sellest,
leides me kontaktandmed pausi ajal ekraanilt.
Jää meiega.
PÖÖRDEPUNKT
Piibel ütleb, et nõnda nagu isa armastab oma lapsi
ja on neile armuline,
nõnda armastab ka Jumal neid ja on armuline neile,
kel on aukartus Tema ees
ja kes ülistavad ning austavad Teda.
Võta aega, et õppida tundma oma Taevast Isa.
Ta hoolib sinust
ja igatseb jagada oma armastavat südant sinuga.
Tere tulemast tagasi!
Me saade on tänaseks läbi,
kuid ära unusta jagada me päeva säutsu #NotByChance
Lõpetame oma saate Andrew Gouché esinemisega.
Kogu me meeskonna nimel - kõike head ja ole õnnistatud!
Ma ei tunne end kuidagi väsinuna
Olen selleks liiga kaugele tulnud sealt, kust kord alustasin
Keegi ei öelnud mulle, et see tee ei saa olema kerge
Ma ei usu, et Ta oleks toonud mind nii kaugele
Kui oleks kavatsenud mind maha jätta
Tõlge: Anne-Ly Raukas